ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2026 р. Справа№ 910/620/25 (910/10127/25)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Пантелієнка В.О.
суддів: Остапенка О.М. 
Отрюха Б.В. 

розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Вантажні системи України" про ухвалення додаткового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) Кошової Олександри Сергіївни 
на рішення господарського суду м.Києва від 03.12.2025р.
(повний текст складено 22.12.2025р.)
у справі №910/620/25(910/10127/25) (суддя Мандичев Д.В.) 
за позовом ліквідатора ТОВ "Вантажні системи України" арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича
до ФОП Кошової Олександри Сергіївни
про спростування майнових дій боржника
в межах справи №910/620/25
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "А.Т. Смарт Трейдинг"
до ТОВ "Вантажні системи України"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду м.Києва від 03.12.2025р. у справі №910/620/25(910/10127/25) позовні вимоги задоволено повністю; спростовано майнові дії ТОВ "Вантажні системи України" та визнано недійсним Договір №0104-2022 від 01.04.2022р., укладений між ТОВ "Вантажні системи України" та ФОП Кошовою Олександрою Сергіївною; спростовано майнові дії ТОВ "Вантажні системи України" та стягнуто з ФОП Кошової Олександри Сергіївни на користь ТОВ "Вантажні системи України" грошові кошти у розмірі 519 900 грн.; стягнуто з ФОП Кошової Олександри Сергіївни на користь ТОВ "Вантажні системи України" 4 844 грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору.
Не погоджуючись із винесеним рішенням, 11.01.2026р. ФОП Кошова Олександра Сергіївна подала апеляційну скаргу на рішення господарського суду м.Києва від 03.12.2025р. у справі №910/620/25(910/10127/25), в якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким в позові ТОВ «Вантажні системи України» до ФОП Кошової Олександри Сергіївни про спростування майнових дій боржника, шляхом визнання недійсним Договору №0104-2022 від 01.04.2022р. та стягнення 519 900 грн. відмовити повністю.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026р. апеляційну скаргу ФОП Кошової Олександри Сергіївни залишено без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 03.12.2025р. у справі №910/620/25(910/10127/25) - без змін.
08.04.2026р. до апеляційної інстанції від представника ТОВ «Вантажні системи України» надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі №910/620/25(910/10127/25), згідно якого заявник просить ухвалити додаткове рішення по справі №910/620/25(910/10127/25), яким стягнути з ФОП Кошової Олександри Сергіївни на користь ТОВ «Вантажні системи України» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді від 08.04.2026р., для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Пантелієнка В.О. суддів: Остапенка О.М., Отрюха Б.В.
09.04.2026р. до апеляційного суду від ФОП Кошової Олександри Сергіївни надійшли заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення, згідно яких заявник просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правову допомогу, мотивовані тим, що є не зрозумілим, яким саме чином розраховано витрати на суму 10 000,00 грн., який час і в якому обсязі, а предмет спору та час розгляду не співпадають із заявленими вимогами. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2026р. розгляд клопотання представника ТОВ «Вантажні системи України» про ухвалення додаткового рішення по справі №910/620/25(910/10127/25) призначено на 27.04.2026р.; постановлено клопотання розглядати без виклику сторін. 
27.04.2026р. (сформовано в системі «Електронний суд» 24.04.2026р.) до апеляційного суду від представника ТОВ «Вантажні системи України» надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, в якому заявник просить долучити до матеріалів справи №910/620/25 (910/10127/25) платіжну інструкцію №2 від 24.04.2026р. на суму 10 000,00 грн., якою підтверджується оплата послуг адвоката відповідно до договору про надання правової допомоги №27-2025 від 16.06.2025р.
Розглянувши матеріали справи №910/620/25(910/10127/25), клопотання ТОВ «Вантажні системи України» про ухвалення додаткового рішення, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Згідно з п.3 ч.1, ч.ч.3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Під час розгляду справи в апеляційній інстанції 20.02.2026р. представником ТОВ «Вантажні системи України» було подано відзив на апеляційну ФОП Кошової Олександри Сергіївни, в якому останній, зокрема, повідомляв, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат ТОВ «Вантажні системи України» складається з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. за участь адвоката у цій справі в суді апеляційної інстанції, докази чого будуть надані суду у строк встановлений абзацом 2 ч.8 ст.129 ГПК України.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Докази понесення ТОВ «Вантажні системи України» судових витрат за надані послуги адвокатом були подані 08.04.2026р., тобто у строк, встановлений ч.8 ст.129 ГПК України.
За ч.ч.3 та 4 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. 
Разом з тим у ч.5 ст.129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу, та не покладати такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Поряд з цим, аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У разі недотримання вимог цієї норми суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:
- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021р. у справі №910/16803/19);
- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022р. у справі №921/221/21 та від 31.05.2022р. у справі №917/304/21);
- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15- ц, постанова Верховного Суду від 07.02.2024р. у справі №904/1377/22);
- потрібно розрізняти наслідки несвоєчасного подання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру. Так неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Водночас неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанови Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18, від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22);
- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022р. у справі №922/1964/21);
- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021р. у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №775/9215/15ц);
- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №775/9215/15ц).
Вбачається, що ТОВ «Вантажні системи України» клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі №910/620/25(910/10127/25) підтвердило наступними доказами: копією Договору про надання правової допомоги №27-2025 від 16.06.2025р.; копією Акту №5 приймання-передачі виконаних робіт від 07.04.2026р. до договору про надання правової допомоги №27-2025 від 16.06.2025р., в якому наведено детальний опис наданих послуг. 
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Вантажні системи України» отримало правову допомогу у цій справі від адвоката Марчук Г.В. відповідно до Договору про надання правової допомоги №27-2025 від 16.06.2025р. та ордеру АІ №2063959 від 28.11.2025р.
З Акту №5 приймання-передачі виконаних робіт від 07.04.2026р. вбачається, що адвокатом Марчук Г.В. під час розгляду в суді апеляційної інстанції справи №910/620/25(910/10127/25) за період 18.02.2026р. по 06.04.2026р. були надані ТОВ «Вантажні системи України» наступні послуги:
-складення та подання відзиву на апеляційну скаргу;
- складення та подання заперечення на клопотання про приєднання додаткових доказів
-представництво інтересів клієнта в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду по справі №910/620/25(910/10127/25) 06.04.2026р. 
Гонорар Виконавця за виконані роботи з надання правової допомоги складає 10 000,00 грн. (п.2 Акту).
Таким чином, ТОВ «Вантажні системи України» надано суду належні докази понесених витрати на професійну правничу допомогу у справі №910/620/25(910/10127/25) в сумі 10 000,00 грн.
Крім того, пунктом 3.4. Договору про надання правової допомоги №24-2025 від 16.06.2025р. передбачено, що плата за надану правову допомогу здійснюється замовником протягом 10 банківських днів з дня підписання сторонами Актів приймання-передачі виконаних робіт.
Як зазначено вище, представником ТОВ «Вантажні системи України» було долученно до матеріалів справи №910/620/25(910/10127/25) платіжну інструкцію №2 від 24.04.2026р. на суму 10 000,00 грн., якою підтверджується оплата послуг адвоката відповідно до Договору про надання правової допомоги №27-2025 від 16.06.2025р., на підставі Акту №5 приймання-передачі виконаних робіт від 07.04.2026р. за надання правової допомоги клієнту - ТОВ «Вантажні системи України» в Північному апеляційному господарському суду по справі №910/620/25 (910/10127/25).
Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за обставин розгляду відповідної заяви/скарги при розгляді справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до ч.1 ст.15 ГПК України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Апеляційний суд вважає, що заявлений до відшкодування вище розмір судових витрат не є надмірним та завищеним, оскільки відповідає як принципам матеріального (договірного) права, так і процесуального права (оскільки висвітлює затрати по роботі адвоката у даній справі).
Дослідивши клопотання ТОВ «Вантажні системи України» про ухвалення додаткового рішення та надані заявником документи в їх сукупності, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат з урахуванням складності справи.
За змістом частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Апеляційний суд звертає увагу, що Верховний Суд у додатковій постанові від 14.01.2026р. по справі №911/787/19(911/1119/23) дійшов до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, понесені підприємством-банкрутом під час розгляду позовних заяв в межах справи про банкрутство, підлягають покладенню на відповідачів в порядку, визначеному ГПК України.
Колегія суддів, за результатами аналізу вищезазначених документів, враховуючи особливості предмета спору, складність справи, вважає за необхідне задовольнити клопотання ТОВ «Вантажні системи України» про ухвалення додаткового рішення, стягнувши з відповідача - ФОП Кошової Олександри Сергіївни на користь ТОВ «Вантажні системи України» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 234, 244, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Задовольнити клопотання ТОВ «Вантажні системи України» про ухвалення додаткового рішення по справі №910/620/25(910/10127/25).
2.Доповнити резолютивну частину постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026р. у справі №910/620/25(910/10127/25) після першого абзацу абзацами наступного змісту: 
«Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кошової Олександри Сергіївни (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України" (адреса: 01135, м.Київ, вул. Жилянська, 148; код ЄДРПОУ 40806442) 10 000,00 (десять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Зобов`язати господарський суд м.Києва видати відповідний наказ.».
4.Дану постанову вважати невід`ємною частиною постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026р. у справі №910/620/25(910/10127/25).
5. Справу №910/620/25(910/10127/25) повернути до господарського суду м.Києва.
6. Додаткова постанова може бути оскаржена в касаційному порядку згідно вимог ст.ст. 287-291 ГПК України. 

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко 

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх