ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
13 травня 2026 року о/об 11 год. 30 хв.	Справа № 280/1489/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
до: 1.Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ); 2.Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 ; НОМЕР_5 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ),
про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі – позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (надалі – відповідач-1, ВЧ НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_4 (надалі – відповідач-2, ВЧ НОМЕР_4 ), в якій позивач, з урахуванням уточнення позовної заяви, просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо не завершення процедури медичного огляду та невидання Постанови ВЛК ОСОБА_1 у період з 28 листопада по теперішній час; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 невідкладно завершити процедуру медичного огляду та винести остаточну постанову ВЛК ОСОБА_1 з урахуванням наявних діагнозів, що підтверджені записами профільних лікарів без необхідності огляду дописаного рукописним способом у друкований текст «Картки обстеження та медичного огляду (додаток 13)» лікарем-травматологом; 3) визнати протиправними дії посадових осіб Військової частини НОМЕР_2 щодо проведення службового розслідування, результати якого оформлені Актом від 07.03.2026 року; 4) визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування, затверджений командиром Військової частини НОМЕР_2 про наявність у діях ОСОБА_1 ознак самовільного залишення частини; 5) визнати протиправним та сказувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 №985/нод від 09.03 2026 року про визнання ОСОБА_1 таким, що скоїв самовільне залишення частини (СЗЧ), як такий, що ґрунтується на недостовірних даних; 6) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 поновити ОСОБА_1 у списках особового складу на всіх видах забезпечення та виплатити заборгованість із грошового забезпечення, що виникла внаслідок незаконного видання наказу про СЗЧ.
У позовній заяві, з урахуванням уточнення позовної заяви, зазначено наступне: «… У даній справі логічний ланцюжок склався повністю. Після проходження мною огляду всіх лікарів, які передбачені друкованим текстом «Картки обстеження та медичного огляду (Додаток 13)», посадові особи ВЧ НОМЕР_4 навмисно від руки вписали лікаря-травматолога, розуміючи те, що його обстеження і встановлення діагнозу «Остеохондроз»» вже не потрібне, бо його встановили профільні лікарі (невропатолог та хірург). Направлень до травматолога не надавав жоден лікар ВЛК, на травми жодному лікарю я не скаржився. В системі «HELSI» лікарями ВЧ НОМЕР_4 не внесено не те, що направлень до травматолога, а взагалі жодних записів. Чи то з причини страху за невідповідність діагнозів терапевта та офтальмолога з реальними апаратними та комп`ютерними обстеженнями, чи з причини домовленості з ВЧ НОМЕР_2 , щоб затягнути видачу Постанови ВЛК, чи ще з якихось причин (то встановить слідство ДБР), фінальна Постанова ВЛК мені не видана до цього часу. Натомість у Акті службової перевірки ВЧ НОМЕР_2 видно, що ВЧ НОМЕР_4 надала їм відповідь за номером 557/4959 від 20 лютого поточного року про те, що я нібито не пройшов ВЛК і зник у невідомому напрямку 26 грудня минулого року. Проте, 13 січня ВЧ НОМЕР_4 надіслала мені листа на номером 557/1159 (вже надавалося мною і є в матеріалах справи), на вимогу якого зранку 14 січня я поїхав до госпіталю і в канцелярії мені за вхідним номером 418 (вже надавалося мною і є в матеріалах справи) зареєстрували надання документів, які вони вимагали. Це підтверджується штампом реєстрації. Ніхто 14 січня мені не сказав, що необхідно пройти лікаря-травматолога, а сказали чекати Постанову ВЛК. Отже, у своїй відповіді військовій частині, в якій я служу, ВЧ НОМЕР_4 надала недостовірну інформацію про моє так зване зникнення, що потягло за собою виникнення у посадових осіб ВЧ НОМЕР_2 бажання помститися мені за виграну справу 280/10172/25, емоційно сфабрикувати Акт службового розслідування від 7 березня 2026 року та наказ про СЗЧ № 985/нод від 9 березня поточного року, в якому сказано що я нібито скоїв СЗЧ 26 грудня минулого року, при тому фінвідділ ВЧ НОМЕР_2 нараховував мені зарплату з усіма надбавками за грудень 2025 року та січень 2026 року. На даний час мені виплати всі зупинилися. Я терміново потребую стаціонарного лікування, а його мені цивільна лікарня надати не може, бо я військовий, а ВЧ НОМЕР_2 , створивши сфабрикований наказ про так зване СЗЧ відсторонилася від мого лікування. …».
Позивач підтримав позовну заяву.
Відповідачем-1 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… З приводу викладених в позовній заяви доводів повідомляю наступне: Згідно направлення командира військової частини НОМЕР_2 № 637 від 28.11.2025 солдата ОСОБА_1 направлено для проходження військово-лікарської комісії у військову частину НОМЕР_4 . Згідно інформації військової частини НОМЕР_4 солдат ОСОБА_1 28.11.2025 зареєстрований на проходження військово-лікарської комісії у військовій частині НОМЕР_4 та оглянутий лікарями: 29.11.2025 лікарем-хірургом, 05.12.2025 лікарем-отоларинологом, лікарем-офтальмологом, 12.12.2025 лікарем-дерматологом, 13.12.2025 лікарем-психіатром, 15.12.2025 лікарем-невропатологом, 25.12.2025 лікарем-терапевтом. З 26.12.2025 солдат ОСОБА_1 самостійно, не вказавши причину та не повідомивши керівництво військово-лікарської комісії, припинив подальше проходження медичного огляду, тим самим самовільно залишив визначене йому місце служби - військову частину НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_3 . За вказаним фактом у військовій частині НОМЕР_2 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 №315/нагд від 21.02.2026 «Про призначення службового розслідування за фактом нез`явлення у військову частину без поважних причин з лікувального закладу 26.12.2025 солдата ОСОБА_1 » проведено службове розслідування, згідно якого встановлено, що 26.12.2025 солдат ОСОБА_1 самостійно припинив проходження військово-лікарської комісії та зник з місця проходження служби у невідомому напрямку, до цього часу у військовій частині НОМЕР_2 він відсутній. Своїми діями солдат ОСОБА_1 порушив покладені на нього обов`язки військової служби, визначені ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, закріпленого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, а в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. В зв`язку з викладеним згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 985/нод від 09.03.2026 «Про результати службового розслідування за фактом нез`явлення у військову частину без поважних причин з лікувального закладу 26.12.2025 солдата ОСОБА_1 », останньому призупинено виплату грошового забезпечення з 26.12.2025, а матеріали скеровані до органу досудового розслідування для реєстрації кримінального провадження. Окрім цього, відповідно до п. 2.8.6. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008, строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не можуть перевищувати 6 днів. За необхідності направлення особи на додаткові лабораторні та інструментальні дослідження, інші обстеження для отримання повної та об`єктивної інформації про стан її здоров`я, загальний строк проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не може перевищувати 14 днів. Таким чином, позивач свідомо порушив визначені законодавством терміни проходження військово-лікарської комісії, які не продовжувались, та мав повернутися до військової частини НОМЕР_2 для проходження подальшої військової служби, однак цього не виконав та самостійно припинив подальше проходження військово-лікарської комісії. …».
Відповідач-1 проти позовної заяви заперечував.
Відповідачем-2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… Позивач, солдат ОСОБА_1 1976 р.н., військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , призваний з 04.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 , був направлений командиром військової частини НОМЕР_2 на медичний огляд до військової частини НОМЕР_4 на військово-лікарську комісію з метою визначення ступеню придатності до подальшого проходження військової служби.(Направлення № 637 від 28 листопада 2025 року). Позивач у позовній заяві зазначає, що до отримання висновку військово-лікарської комісії він нібито перебуває у розпорядженні військової частини НОМЕР_4 (гарнізонного військового госпіталю) на підставі відповідного наказу командира. Разом з тим, такі твердження не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи. Жодного наказу про зарахування Позивача у розпорядження військової частини НОМЕР_4 не видавалося. Позивач був лише направлений на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до подальшого проходження військової служби (направлення №637 від 28.11.2025), що саме по собі не змінює його правового статусу та підпорядкування. Станом на теперішній час Позивач перебуває у розпорядженні військової частини НОМЕР_2 , у якій проходить військову службу, а направлення на ВЛК має виключно процедурний характер та не свідчить про його вибуття з підпорядкування відповідної військової частини. До питання про контроль перебування військовослужбовця під час знаходження на медичних обстеженнях та консультаціях, лікуванні в лікувальному закладі, згідно статуту Збройних Сил України, відповідальність за контроль, перебування військовослужбовця за межами частини покладається на: - Командир роти (підрозділу): Він несе безпосередню відповідальність за наявність особового складу. Він зобов`язаний знати, де знаходиться кожен підлеглий, та доповідати про це по команді. - Штаб військової частини: Веде загальний облік (стройова частина). Саме штаб видає накази про перебування на лікуванні та контролює терміни. - Начальник медичної служби частини: Відповідає за моніторинг стану здоров`я та супровід процесу лікування бійця за межами частини. Сам військовослужбовець: Згідно зі ст. 12 Статуту внутрішньої служби, він зобов`язаний особисто повідомляти свого безпосереднього командира про місце перебування та зміни у стані здоров`я (якщо він притомний і має таку можливість). Відповідальність начальника медичної служби (НМС) військової частини за моніторинг стану здоров`я та супровід лікування бійця за межами частини ґрунтується на наступних нормативно-правових актах: Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (Статті 87, 871, 1101, 1102); Наказ МОУ 15.09.2022 № 280 Про затвердження Інструкції про організацію обліку особового складу в Збройних Силах України. Отже, військова частина НОМЕР_4 не є належним суб`єктом щодо забезпечення проходження служби Позивачем, а здійснює виключно функції з проведення медичного огляду в межах компетенції військово-лікарської комісії. Відтак, твердження Позивача про бездіяльність Відповідача 2 є безпідставними, оскільки обов`язок організації проходження служби та забезпечення виконання відповідних наказів покладено на військову частину НОМЕР_2 , у розпорядженні якої фактично перебуває Позивач. Відповідно до пункту 1.1. глави 1 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08 2008 № 402 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі – Положення №402), Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі – інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення. Медичний огляд військовослужбовців, направлених на військово-лікарську комісію проводиться відповідно до пункту 1 розділу 1 глави 1, пункту 2.1 глави 2 розділу 1, пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ та пунктів 6.8, 6.9 глави 6 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства Оборони України 14.08.2008 №402 зі змінами. Військовослужбовці оглядаються ВЛК у закладах охорони здоров`я (установах) за територіальним принципом або за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки, (пункт 6.6 глави 6 розділу II Положення). Голова або члени ВЛК відповідальні за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв). ВЛК мають право приймати постанови на виїзних засіданнях та у випадках визначення потреби (відсутності потреби) у продовженні тривалого лікування військовослужбовців під час лікування за кордоном - дистанційно, на підставі оригіналів медичних та військово-облікових документів або належним чином їх засвідчених копій згідно п.6.13 Положення 402. Відповідно до п.6.8. глави 6 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08 2008 № 402 (зі змінами), На осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - медична карта стаціонарного хворого. Під час проходження медичного огляду військовослужбовець зобов`язаний надавати медичні документи щодо стану свого здоров`я. Дані, вказані в наданих військовослужбовцем медичних документах, враховуються лікарями під час формування постанов ВЛК. Військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , солдат за мобілізацією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі направлення командира військової частини НОМЕР_2 № 637 від 28.11.2025 прибув до військової частини НОМЕР_4 28.11.2025 для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до подальшого проходження військової служби та розпочав його проходження. Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями. Під час проходження ВЛК Позивач був оглянутий лікарями відповідних спеціальностей, а саме: 29.11.2025 - лікарем-хірургом; 05.12.2025 - лікарем-отоларингологом; 12.12.2025 - лікарем-дерматовенерологом; 15.12.2025 - лікарем-невропатологом; 18.12.2025 - лікарем-психіатром; 19.12.2025 - лікарем-офтальмологом; 24.12.2025 - лікарем-стоматологом; 25.12.2025 - лікарем-терапевтом. Водночас 26.12.2025 Позивач, діючи на власний розсуд, не завершив проходження військово-лікарської комісії, відмовившись від передбаченого медичного огляду лікарем-травматологом, що підтверджується поданою ним заявою про долучення медичних документів до особової справи. Така відмова унеможливила визначення відповідної статті Розкладу хвороб на підставі результатів додаткових обстежень та прийняття постанови військово-лікарською комісією, чим Позивач порушив встановлений порядок проходження військово-лікарської комісії, оскільки у Позивача згідно його картки обстеження та медичного огляду за медичними показаннями є відмітка про обов`язкове проходження огляду лікарем-травматологом. Згідно п.6.18. глави 6 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08 2008 № 402 (зі змінами), У разі коли особа, направлена на медичний огляд, відмовляється (ухиляється) від призначеного лікарем обстеження, що унеможливлює прийняття ВЛК відповідної постанови, за рішенням консиліуму лікарів (за участю головних (провідних) спеціалістів та командування закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України) її дозволяється виписувати із закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України без проведення медичного огляду з офіційним повідомленням командира (начальника) військової частини, яким ця особа була направлена на медичний огляд, та записом у медичній книжці. Таким чином, не проходження Позивачем повного медичного огляду та відсутність постанови військово-лікарської комісії є наслідком порушення Позивачем встановленої процедури проходження ВЛК, а не бездіяльності Відповідача. Відповідно до Положення №402, військово-лікарська комісія приймає рішення лише після повного та всебічного медичного обстеження, що унеможливлює встановлення фіксованого строку для всіх випадків. Водночас тривалість проведення ВЛК повинна бути розумною та обґрунтованою, однак у даному випадку її тривалість зумовлена необхідністю дотримання встановленої процедури та належного медичного обстеження Позивача. Враховуючи зазначене, повідомляю, що порушень з боку військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 - не вбачається. … Відповідач 2 діяв у відповідності до приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти та приймати рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Військова частина НОМЕР_4 (Відповідач 2) діяла згідно Конституції України та наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 №402. …».
Відповідач-2 проти позовної заяви заперечував.
Судом вивчено: відповідь позивача на відзив відповідача-2 на позовну заяву; додаткові пояснення позивача у справі; відповідь позивача на відзив відповідача-1 на позовну заяву; інші процесуальні документи.
Ухвалою суддді від 16.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.
Ухвалою суду від 15.04.2026 прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог.
Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2026 у справі №280/10172/25 задоволено позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 – визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо несвоєчасної видачі направлення на проходження військово-лікарської комісії.
При цьому, у рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2026 у справі №280/10172/25 зазначено: «… Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача подавались рапорти щодо направлення його для проходження ВЛК. Отримання вказаних рапортів відповідачем не заперечується та не є спірним під час цього судового розгляду. У відзиві на позовну заяву відповідач повідомив, що подані рапорти не відповідали вимогам Порядку № 531, оскільки були подані на адресу командира Військової частини НОМЕР_2 на пряму без отримання погодження безпосереднього командира, а тому розгляду не підлягали. Позивач заперечує необхідність погодження поданих рапортів. Оцінюючи такі доводи сторін, з огляду на вказані вище норми, суд вказує, що подання рапорту "по команді" означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та погодження передає його своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання, і так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Тобто, рапорт повинен розглядатись у порядку, передбаченому Порядком №531, шляхом накладення безпосереднім командиром/ прямим командиром позивача резолюцій "погоджено" або "не погоджено", з вказівкою на їх посади, військові звання, імена та прізвища, а також містити підписи. Разом з тим, матеріали справи підтверджено, що 28.11.2025 позивачу видано направлення для проходження військово-лікарської комісії у Військовій частині НОМЕР_4 . Таким чином, направлення для проходження військово-лікарської комісії щодо видачі якого позивач звертався та бездіяльність щодо видачі якого позивач оскаржував до суду у цій справі є виданим. …».
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.04.2026 у справі №280/10172/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_2 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2026 в адміністративній справі №280/10172/25. 
Також, іншою ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.04.2026 у справі №280/10172/25 закінчено дії по підготовці справи до апеляційного розгляду та призначено розгляд справи №280/10172/25 в порядку письмового провадження.
У Наказі командира ВЧ НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 09.03.2026 за №985/нод «Про результати службового розслідування за фактом нез`явлення у військової частину без поважних причин з лікувального закладу 26.12.2025 солдата ОСОБА_2 » зазначено: «… Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №608 від 21 листопада 2017 року (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371, керуючись ст.ст. 28, 30, 35-36 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 21.02.2026 року № 315/нагд «Про призначення службового розслідування за фактом нез`явлення у військової частину без поважних причин з лікувального закладу 26.12.2025 року солдата ОСОБА_2 » мною, командиром евакуаційного взводу ремонтно- відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_2 майстер-сержантом ОСОБА_3 , проведено службове розслідування з метою підтвердження даного факту, встановлення вини військовослужбовця, порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства, причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого призначається службове розслідування, та виконанням обов`язків військової служби водієм 3 евакуаційного відділення евакуаційного взводу ремонтно - відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_4 . В ході проведення службового розслідування встановлено наступне. Солдат ОСОБА_5 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 на посаді водія 3 евакуаційного відділення евакуаційного взводу ремонтно - відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_2 . 20.02.2026 стало відомо, що 26.12.2025 року солдат ОСОБА_6 в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не з`явився вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_2 , а саме на місце дислокації свого підрозділу в районі населеного пункту АДРЕСА_4 . Вжитими командуванням підрозділу заходами встановити місцезнаходження солдата ОСОБА_6 не вдалося, його місце знаходження не відоме. Зброя солдата ОСОБА_6 знаходиться в підрозділі. На момент завершення службового розслідування солдат ОСОБА_6 у військовій частині НОМЕР_2 був відсутній. На час проведення службового розслідування відомостей чи документів, що підтверджують поважність причин відсутності на військовій службі солдата ОСОБА_6 не встановлено. Своїми діями солдат ОСОБА_6 порушив вимоги наступних нормативних актів: - ст.ст. 17,65 Конституції України; - ст.ст. 11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; - ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Окрім того, в діях солдата ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_2 тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану. На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 13.12.2017 за № 1503/31371, з метою запобігання подібних порушень військової дисципліни у майбутньому та покарання винних, НАКАЗУЮ: 1. Службове розслідування вважати завершеним. 2. Начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_2 : - відповідно до п. 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, призупинити виплату грошового забезпечення солдату ОСОБА_7 з 26 грудня 2025 року; - відповідно до п. 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, не виплачувати солдату ОСОБА_7 премію за грудень 2025 року в повному обсязі; - відповідно до п. 15 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, не виплачувати солдату ОСОБА_7 додаткову винагороду за грудень 2025 року. 3. Особі відповідальній за проведення службового розслідування забезпечити підготовку та надсилання до органу досудового розслідування повідомлення про виявлення в діях водія 3 евакуаційного відділення евакуаційного взводу ремонтно - відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України. 4. Контроль за виконанням даного наказу покласти на начальника групи з`ясування обставин, причин та умов вчинення правопорушень військової частини НОМЕР_2 . …».
Судом досліджено всі документи, наявні у даній адміністративній справі.
При вирішенні публічно-правового спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.
Відповідно до п.2.1 глави 2 розділу I «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого 14.08.2008 наказом Міністра оборони України №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (надалі – «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України»), для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК. Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів. Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства. (…).
За п.1.2 глави 1 розділу II «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3). Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10). 
Згідно з п.6.8 глави 6 розділу II «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - медична карта стаціонарного хворого. Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями. Під час проходження медичного огляду військовослужбовець зобов`язаний надавати медичні документи щодо стану свого здоров`я. Дані, вказані в наданих військовослужбовцем медичних документах, враховуються лікарями під час формування постанов ВЛК. Голова та члени ВЛК вносять до реєстру ЕСОЗ відповідні записи, що характеризують стан здоров`я військовослужбовця, та, за потреби, ознайомлюються з медичними записами у відповідному реєстрі ЕСОЗ. Огляд вказаними лікарями військовослужбовців, направлених на ВЛК для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або про потребу у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), або у звільненні від виконання службових обов`язків, проводиться за медичними показаннями. Військовослужбовцям, які проходять медичний огляд у зв`язку з продовженням контракту, обов`язково виконуються дослідження крові на антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HBsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV). (…).
Як зазначено у ст.11 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України», затвердженого Законом України від 24.03.1999 за №548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (надалі – «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України»), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно. 
Згідно з ст.16 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
За ст.127 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна. Солдат підпорядковується командирові відділення.
Відповідно до ст.128 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» солдат зобов`язаний: підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою; знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло діяти в бою; знати та неухильно дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням; постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички; знати посади, військові звання і прізвища своїх безпосередніх та прямих начальників (до командира бригади включно); додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни; бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; виконувати правила носіння військового одягу і взуття, своєчасно та акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; повсякденно загартовувати себе, систематично вдосконалювати свою фізичну підготовку; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки; неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки; виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків. Старший солдат (старший матрос) є помічником командира відділення та зобов`язаний допомагати командирові відділення в навчанні солдатів, заміщувати його у разі відсутності.
Судом вивчено й інші норми права, які стосуються виниклого публічно-правового спору.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2026 у справі №280/10172/25 не впливає на вирішення публічно-правового спору у даній справі, оскільки події у рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2026 у справі №280/10172/25 стосувались розгляду рапортів ОСОБА_1 щодо направлення для проходження ВЛК та відбувались до 28.11.2025, а події які розглядаються у даній адміністративній справі відбувались після 28.11.2025 та стосуються питань проходження медичного огляду та службового розслідування.
На підставі Направлення від 28.11.2025 за №637 на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою придатності до подальшого проходження військової служби, виданої ВЧ НОМЕР_2 , позивач проходив обстеження та медичний огляд у ВЧ НОМЕР_4 , про що свідчить Картка обстеження та медичного огляду.
Відповідно до записів у Картці обстеження та медичного огляду позивач не пройшов обстеження у травматолога.
Судом враховано наведене у відзиві відповідача-2 на позовну заяву: «… Під час проходження ВЛК Позивач був оглянутий лікарями відповідних спеціальностей, а саме: 29.11.2025 - лікарем-хірургом; 05.12.2025 - лікарем-отоларингологом; 12.12.2025 - лікарем-дерматовенерологом; 15.12.2025 - лікарем-невропатологом; 18.12.2025 - лікарем-психіатром; 19.12.2025 - лікарем-офтальмологом; 24.12.2025 - лікарем-стоматологом; 25.12.2025 - лікарем-терапевтом. Водночас 26.12.2025 Позивач, діючи на власний розсуд, не завершив проходження військово-лікарської комісії, відмовившись від передбаченого медичного огляду лікарем-травматологом, що підтверджується поданою ним заявою про долучення медичних документів до особової справи. Така відмова унеможливила визначення відповідної статті Розкладу хвороб на підставі результатів додаткових обстежень та прийняття постанови військово-лікарською комісією, чим Позивач порушив встановлений порядок проходження військово-лікарської комісії, оскільки у Позивача згідно його картки обстеження та медичного огляду за медичними показаннями є відмітка про обов`язкове проходження огляду лікарем-травматологом. …».
Як свідчать матеріали справи, 26.12.2025 позивачем було до « ІНФОРМАЦІЯ_3 » поштою надіслано: «… 1.Заява ОСОБА_1 1л. 2.Картка обстеження та медичного огляду з аналізами 3л. 3. Додаток: медичні документи 28 листів. …».
Тобто, зі змісту Картки обстеження та медичного огляду позивачу станом на 26.12.2025 було відомо про необхідність проходження обстеження у травматолога.
За приписами п.6.8 глави 6 розділу II «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями, а не військовослужбовець.
Відвідування позивачем 14.01.2026 ВЧ НОМЕР_4 та подання позивачем 14.01.2026 до ВЧ НОМЕР_4 медичних документів не свідчить про проходження позивачем обстеження у травматолога.
Позивачем не надано до суду безспірних доказів відсутності потреби у лікарів ВЧ НОМЕР_4 в додатковому обстеженні позивача у травматолога.
Також, позивачем не надано до суду доказів проходження обстеження у травматолога у ВЧ НОМЕР_4 станом на 13.05.2026 – на день вирішення судом публічно-правового спору по суті у даній адміністративній справі.
Разом із цим, «26.12.2025 року солдат ОСОБА_6 в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не з`явився вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_2 , а саме на місце дислокації свого підрозділу в районі населеного пункту АДРЕСА_4 » - як то обґрунтовано зазначено у Наказі командира ВЧ НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 09.03.2026 за №985/нод «Про результати службового розслідування за фактом нез`явлення у військової частину без поважних причин з лікувального закладу 26.12.2025 солдата ОСОБА_2 ».
Позивачем не надано до суду доказів прибуття до ВЧ НОМЕР_2 й після 26.12.2025.
Виплата грошового забезпечення позивачу у січні, лютому 2026 року, наявні листи від правоохоронних органів – не спростовують факту не проходження позивачем обстеження у травматолога та факту не прибуття до ВЧ НОМЕР_2 з 26.12.2025.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене вище, позовна заява позивача є не обґрунтованою і не підлягає задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).
Судові витрати у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, –
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до: 1.Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ); 2.Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 ; 69063; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити у повному обсязі.
У стягненні на користь позивача з відповідачів-1,2 судових витрат відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 13.05.2026. 

Суддя О.О. Прасов