ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року	справа № 380/6963/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська 35, м. Львів, ЄДРПОУ 43968090) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу,-
в с т а н о в и в:
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 4 276,87 грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом у загальній сумі 4 276,87 грн. Вказана сума податкового боргу виникла внаслідок несплати самостійно узгоджених податкових зобов`язань та складається з:
- єдиного податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) у розмірі 1 876,87 грн (з яких 1 600,00 грн – основний платіж за заявою про застосування спрощеної системи оподаткування № 135021066546 від 17.03.2021, дата виникнення боргу 20.03.2025; та 276,87 грн – пеня);
- військового збору (код платежу 11011700) у розмірі 2 400,00 грн (нарахованого на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № 135021066546 від 17.03.2021, дата виникнення боргу 20.01.2025).
Позивач наголошує, що нарахування вказаних сум здійснювалося на підставі поданої відповідачем заяви про застосування спрощеної системи оподаткування. Оскільки станом на день подання позову сума боргу в добровільному порядку не погашена, а надіслана податкова вимога від 09.09.2025 № 0018467-1303-1301 залишилась без виконання, позивач просить стягнути заборгованість у судовому порядку.
Наявність заборгованості підтверджується Довідкою про податкову заборгованість № 1003/13-01-13-03 від 18.03.2026, виписками з картки особового рахунку платника та копією податкової вимоги.
Ухвалою суду від 17.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач правом на подання відзиву, передбаченим ст. 162 КАС України, не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив. Відповідач належним чином був повідомлений про відкриття провадження у справі, що підтверджується довідкою від 20.04.2026 про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.
За приписами ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області та є платником податків.
З 01.04.2021 відповідач перебуває на спрощеній системі оподаткування, про що свідчить подана ним заява про застосування спрощеної системи оподаткування № 135021066546 від 17.03.2021.
Згідно з Довідкою про податкову заборгованість № 1003/13-01-13-03 від 18.03.2026, виданою ГУ ДПС у Львівській області, за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом у загальній сумі 4 276,87 грн.
Як вбачається з матеріалів справи та інтегрованої картки платника податків, вказана заборгованість виникла внаслідок несплати самостійно узгоджених податкових зобов`язань та складається з:
- єдиного податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) у розмірі 1 876,87 грн (з яких 1 600,00 грн – основний платіж за заявою про застосування спрощеної системи оподаткування № 135021066546 від 17.03.2021, дата виникнення боргу 20.03.2025; та 276,87 грн – пеня);
- військового збору (код платежу 11011700) у розмірі 2 400,00 грн (нарахованого на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № 135021066546 від 17.03.2021, дата виникнення боргу 20.01.2025).
У зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань у встановлені законом строки, ГУ ДПС у Львівській області винесено податкову вимогу форми «Ф» від 09.09.2025 № 0018467-1303-1301. Згідно з матеріалами справи (конвертом повернутого поштового відправлення № R067054048146), вказана вимога була надіслана відповідачу, проте повернута на адресу контролюючого органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до абз. 6 п. 58.3 ст. 58 та п. 59.1 ст. 59 ПК України вважається належним врученням.
Оскільки відповідач у встановлений законодавством строк не сплатив узгоджені грошові зобов`язання у добровільному порядку, позивач звернувся до суду із даним позовом. 
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом. Норми встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права. 
Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визначаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів. 
Згідно з п. 295.1 ст. 295 ПК України, платники єдиного податку другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Нарахування таких внесків здійснюється контролюючими органами на підставі заяви платника (п. 295.2 ст. 295 ПК України). 
Згідно з п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання, самостійно узгодженого платником податків, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк.
Відповідно до п. п. 41.1, 41.5 ст. 41 ПК України органи державної податкової служби є контролюючими органами та органами стягнення, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу.
Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання у строки, передбачені цим Кодексом. Відповідно до ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Для платників єдиного податку другої групи строки сплати податкових зобов`язань чітко визначені ст. 295 ПК України (щомісячно до 20 числа). Оскільки у встановлені законом строки відповідач не сплатив нараховані авансові внески, контролюючим органом правомірно винесено податкову вимогу від 09.09.2025 № 0018467-1303-1301.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження. Оскільки матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем сум нарахованого боргу або податкової вимоги, такі суми вважаються узгодженими.
На виконання вказаних положень ПК України позивачем надіслано на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» від 09.09.2025 року № 0018467-1303-1301.
Докази оскарження відповідачем вказаної податкової вимоги в матеріалах справи відсутні.
Зважаючи на положення п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), податкова вимога не надсилається (не вручається) повторно. Оскільки борг не був погашений, нові податкові вимоги платнику податків не надсилалися.
Таким чином, оскільки відповідачем не було погашено узгоджені суми грошових зобов`язань у встановлені строки, тому в силу п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України ці суми набули статусу податкового боргу.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно п.4 ст.102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Оскільки суми податкових зобов`язань (єдиного податку та військового збору) є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, такі визнаються сумою податкового боргу.
Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до положень ст.?95.1 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності такого платника податків, а у разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та реалізація майна платника податків -фізичної особи підприємця провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надсилання (вручення) платнику податкової вимоги відповідно до п.?95.2 ст.?95 ПК України.
Згідно з п.?87.1 ст.?87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків, у тому числі фізичної особи підприємця, є будь які власні кошти такого платника податків, зокрема отримані від підприємницької діяльності, продажу товарів (робіт, послуг) або майна, випуску цінних паперів, позики (кредиту) та інші джерела, з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Пунктом 87.2 ст.?87 ПК України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Така норма застосовується також до фізичних осіб підприємців, оскільки статус ФОП за напрямом оподаткування передбачає сплату податків, зборів і обов`язків як платника податків.
Відповідно до п.?87.11 ст.?87 ПК України орган стягнення, до яких належить орган державної податкової служби, звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків - фізичної особи та фізичної особи підприємця. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державними виконавчими органами відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», які використовують усі законодавчо встановлені способи виконання судового рішення, зокрема звернення стягнення на кошти та майно боржника.
Докази вжиття відповідачем заходів щодо погашення податкової заборгованості в сумі 4 276,87 грн в матеріалах справи відсутні.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оскільки позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, а відповідачем не надано доказів погашення суми податкового боргу, яка є предметом стягнення у даній справі, тому суд робить висновок про задоволення позовних вимог.
Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ч.2 ст.139 КАС України, такі не підлягають стягненню.
Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ухвалив:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг у загальній сумі 4 276 (чотири тисячі двісті сімдесят шість) грн 87 коп.
Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст судового рішення складено 18.06.2026 року.

Суддя	Костецький Назар Володимирович