Справа №463/3007/26
Провадження №2/461/2543/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року м. Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі: 
головуючого судді Зубачик Н.Б.,
секретаря судових засідань Чубей К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди – 
в с т а н о в и в:
представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» Синюк С.Л. звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 20658,26 гривень; стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2662,40 гривень; стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» 6000,00 гривень судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник покликається на те, що 22.10.2024 між ПАТ «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено поліс №224268184 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Страхова сума за полісом №224268184 на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 160000 грн. 18 червня 2025 року о 21:07 год. у м. Львові, по вул. Володимира Великого, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого у ПАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , під його ж керуванням та автомобіля «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 . Відповідно до Постанови Франківського районного суду міста Львова від 07.08.2025 по справі №465/5527/25 встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 . Представник зазначив, що 31.07.2025 до страхової компанії звернулася потерпіла із заявою про виплату страхового відшкодування, внаслідок чого було складено страховий акт №10.90141744/1/KOS та виплачено страхове відшкодування, яке складає 20658,26 грн. Разом з тим, постановою Франківського районного суду міста Львова від 07.08.2025 по справі №465/5526/25 (провадження №3/754/2729/24) встановлено, що ОСОБА_1 на момент ДТП керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп?яніння, чим порушив п.п. «а» 2.9 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, позивач має право зворотної вимоги до нього на суму 20658,26 грн. Просить позов задоволити.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27.03.2026 справу передано на розгляд до Галицького районного суду м. Львова.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2026 визначено головуючого суддю Зубачик Н.Б.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.05.2026 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (у письмовому провадженні).
11.05.2026 представник позивача Синюк С.Л. через Електронний суд подав заяву про розгляд справи без його, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задоволити..
11.05.2026 представник позивача Синюк С.Л. через Електронний суд подав заяву, у якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» понесені фактичні витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень.
Згідно довідки секретаря судових засідань Чубей К.А. від 28.05.2026 розгляд справи було відкладено у зв`язку з перебуванням судді Зубачик Н.Б. у відпустці.
Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на їх поштову та електронну адреси, а також через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м. Львова).
Відповідач не подав відзиву на позовну заяву та інших заяв до суду від нього не надходило.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.
Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 18.06.2025 о 21:07 год., на вул. Володимира Великого, 26А у м. Львові, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та виїжджаючи з парковки зачепив припаркований автомобіль «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків, чим порушив п. 2.3 б, 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП /а.с.36-37/.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 18.06.2025, застрахована в ПАТ «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» на підставі полісу №224268184 /а.с.33/.
Постановою Франківського районного суду м. Львова від 07.08.2025 у справі №465/5527/25 ОСОБА_1  визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень /а.с.46-48/.
Постановою Франківського районного суду м. Львова від 03.11.2025 у справі №465/5525/25 ОСОБА_1  визнано винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік /а.с.49-51/.
Згідно вказаної постанови суду, 18.06.2025 о 21:07 год. у м. Львові, на вул. В. Великого, 26А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 , та будучи учасником ДТП керував даним тз з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 7510 arlm-0381, тест 570 від 08.07.2025, результат огляду становить 1,98 проміле /а.с.49-51/.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Транспортний засіб марки «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перебуває у власності ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с.39/.
ОСОБА_2 звернулася до ПАТ «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» із заявою про виплату страхового відшкодування /а.с.61/.
Відповідно до акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 20.06.2025, ремонтної калькуляції, повідомлення про рішення страховика та страхового акту №10.90141744/1/KOS, розмір страхового відшкодування становить 20658,26 грн.
Як вбачається з платіжної інструкції №0818135282 від 18.08.2025, ПАТ «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» виплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування згідно страхового акту №10.90141744/1/KOS в сумі 20659,28 грн. /а.с.67/.
Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.
Враховуючи те, що на момент настання ДТП  ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, ПАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» набуло право вимагати компенсацію виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ПАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 20658,26 грн.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2662,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку.
Так, представник позивача просить стягнути витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Також, діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
В даному випадку представник підтверджує понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу наступними доказами, а саме: договором про надання правової допомоги №27 від 22.07.2024; рахунком-фактурою №7 від 31.03.2026; платіжною інструкцією №331139359 від 31.03.2026; актом виконаних робіт від 31.03.2026; детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги від 31.03.2026.
Отже, адвокатом надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу.
Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК України встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Відтак, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.
Керуючись ст.ст. 979, 988, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76-79, 81, 82, 141, 247, 258-259, 263-265, 352-354 ЦПК України,суд -
в и р і ш и в:
позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди – задоволити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА»затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі20658 (двадцять тисяч шістсот п`ятдесят вісім) грн. 26 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА»витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА»суму сплаченого судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА», ЄДРПОУ 19243047, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 65.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Зубачик Н.Б.