Справа № 685/294/26
Провадження № 2/685/393/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(З А О Ч Н Е)

03 червня 2026 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В., за участі секретаря судового засідання Медун В.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (ІКЮО в ЄДРПОУ: 41466388; місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, будинок № 4, місто Київ, 03124) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До Теофіпольського районного суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 41 240,10 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 25165 в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 7050,00 грн, строком на 730 днів (до 18.12.2026), шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_2 емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% від суми кредиту за кожен день користування (365,00% річних). Проте відповідачка ОСОБА_1 , отримавши грошові кошти у позику, свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 23.02.2026 у неї виникла заборгованість перед позивачем на суму 41 240,10 грн, яка складається із заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 17.01.2025 до 11.02.2026 у розмірі 27 140,10 грн, заборгованості за штрафами в розмірі 14 100,00 грн. Відтак, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Окрім цього, при поданні позовної заяви представник позивача адвокат Руденко К.В. подав до суду клопотання про витребування доказів та просив витребувати від АТ «Універсал Банк» інформацію щодо належності відповідачці карти, зазначеної у позовній заяві, та руху коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування зазначеної картки.
Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 08.04.2026 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду по суті, встановлено учасникам строк для подання заяв по суті справи, клопотання представниці позивача задоволено, витребувано від АТ «Універсал Банк» відповідні відомості.
Правом подати відзив на позовну заяву відповідачка не скористалася, хоча копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримала в електронному кабінеті в системі «Електронний суд» 10.04.2026 о 05:10:16 год, що підтверджено довідкою про доставку електронного документа. 
14.04.2026 засобами поштового зв`язку від АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані судом відомості.
У судове засідання 01.06.2026 сторони не прибули, заяв чи клопотань до суду не надходило.
Із урахуванням поданого у позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 01.06.2026 за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, а датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України). 
Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договору кредиту.
При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів, зазначених у позові, суд, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи.
1. Факт укладення договору кредиту.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері регламентує Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016, який набрав чинності 10.06.2017.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
За змістом ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
Суд встановив, що 18.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 25165 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», підписаний ОСОБА_1 шляхом використання одноразового ідентифікатора 022986, надісланого на номер телефону НОМЕР_3 .
За умовами п. 1.1 кредитного договору № 25165 від 18.12.2024, на умовах встановленим цим договором, товариство зобов`язалося надати позичальниці грошові кошти в розмірі 7050,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальниця зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором.
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом становить 1,0% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 365,00%) користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та застосовується у межах строку визначеного в п. 1.3. договору. 
Згідно з п. 1.3 кредитного договору, строк надання кредиту та строк дії договору становить 730 днів, зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатку №1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є додатком №1 до цього договору.
У матеріалах справи наявна копія паспорта споживчого кредиту, інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, підписаного ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 981484 18.12.2024 о 14:47:35 год, в якому визначено умови кредитування, надано інформацію щодо процентної ставки та орієнтовну загальну вартість кредиту, встановлено порядок повернення кредиту.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. 
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про належне укладення кредитного договору № 25165 від 18.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та позичальницею ОСОБА_1 .
2. Факт отримання грошових коштів позичальником.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Факт отримання відповідачкою грошових коштів у розмірі 7050,00 грн від ТОВ «Фінансова компанія «Процент» шляхом їх перерахування на банківську картку позичальниці підтверджується копією листа ТОВ «ПЕЙТЕК» за вих. № 20260218-104 від 18.02.2026, з якого вбачається, що на виконання умов договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_4 від 02.04.2024, укладеного між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «ФК «Процент», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта з маскою НОМЕР_5 від ТОВ «ФК «Процент» на суму 7050,00 грн, а саме: номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 21c5eae6-7f85-4205-8151-bc60df6e22be; номер транзакції в системі ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» - 278499=3a88c530-bcb0-4cf3-8b06-7fe0e19ce407=82905; Session ID - 028726614765; сайт торгівця - https://procent.com.ua/uk; електронний платіжний засіб - НОМЕР_5; код авторизації - 598316; банк-еквайр - АТ «ПУМБ»; дата і час створення - 18.12.2024 о 14:47:58 год; дата і час прийняття в роботу - 18.12.2024 о 14:48:02 год; дата і час виконання - 2024-12-18 14:48:02; мета платежу: «Перерахування коштів за договором 25165 від 2024-12-18 на умовах фінансового кредиту».
Крім цього, у матеріалах справи наявні відомості, які надійшли з АТ «Універсал Банк», якими підтверджено належність банківської карти № НОМЕР_5 ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та підтверджено факт зарахування 18.12.2024 на карту відповідного грошового переказу на суму 7050,00 грн.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг») до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті.
У матеріалах справи відсутні відомості про відмову споживача від договору про споживчий кредит.
Відтак, наявними у справі доказами підтверджено, що ТОВ «Фінансова компанія «Процент» свої зобов`язання за договором кредиту виконало у повному обсязі, грошові кошти у сумі 7050,00 грн, ним було передано відповідачці у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки.
З огляду на вказане, суд вважає факт виконання кредитодавцем умов договору з передачі грошових коштів доведеним, та на цій підставі, виниклим обов`язок відповідачки повернути позичені грошові кошти в порядку та на умовах, визначених договором кредитування.
3. Факт невиконання позичальником обов`язку з повернення кредиту.
Порядок та строки повернення позики визначено у кредитному договорі № 25165 від 18.12.2024 (розділ 4) та надано вигляді таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, а також зазначено у паспорті споживчого кредиту. Відповідачка підписанням кредитного договору підтвердила, що перед укладанням цього кредитного договору їй була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація щодо умов кредитування.
Відповідно до п. 4.7 кредитного договору, у разі порушення позичальником строків сплати нарахованих процентів на строк більше ніж на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту, строк повернення якого ще не настав, в повному обсязі. 
Як вбачається з наданого позивачем детального розрахунку заборгованості клієнта ОСОБА_1 за кредитним договором № 25165 від 18.12.2024 станом на 11.02.2026, відповідачка ОСОБА_1 17.10.2025 сплатила частину заборгованості в сумі 2206,00 грн, з них 91,00 грн за тілом кредиту та 2115,00 грн за нарахованими процентами.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні належні, достовірні та допустимі докази того, що відповідачка ОСОБА_1 , отримавши грошові кошти у позику, виконала взяті за себе зобов`язання з повернення грошових коштів у повному обсязі.
За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Суд зауважує, що обрана відповідачем процесуальна поведінка, у тому числі неподання заяв по суті справи, неподання у встановлені процесуальні строки доказів унеможливлюють формування у справі висновків про повну або часткову безпідставність позовних вимог.
Належні і допустимі докази повного виконання позичальницею ОСОБА_1 взятих на себе за кредитним договором № 25165 обов`язків з повернення позичених грошових коштів та процентів, у матеріалах справи відсутні. 
Отже, судом встановлено факти укладення 18.12.2024 кредитного договору № 25165 від 18.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та позичальницею ОСОБА_1 , виконання ТОВ «Фінансова компанія «Процент» зобов`язання перед позичальницею ОСОБА_1 , взятих на себе за кредитним договором № 25165 від 18.12.2024 у повному обсязі, передання грошових коштів у сумі 7050,00 грн відповідачці у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки, а також неповне виконання позичальницею ОСОБА_1 взятих на себе за кредитним договором № 25165 від 18.12.2024 зобов`язань з повернення позичених коштів (тіла кредиту) та процентів.
Згідно з наданим ТОВ ««Фінансова компанія «Процент» детальним розрахунком заборгованості позичальниці ОСОБА_1 за кредитним договором № 25165 від 18.12.2024, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 25165 від 18.12.2024 становить 6959,00 грн за тілом кредиту, 27 140,10 грн за процентами, 14 100,00 грн за штрафами, всього на суму 48 199,10 грн.
На підставі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
На підставі положень ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. 
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Вирішуючи спір в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами суд здійснив перерахунок нарахованих позивачем процентів за період дії договору кредитування, у тому числі з урахуванням сплаченої відповідачкою частини заборгованості в сумі 2115,00 грн, а також з урахуванням положень розділу 1 кредитного договору № 25165 від 18.12.2024, застосовуючи до договору фіксовану стандартну процентну ставку в розмірі 1% від суми кредиту за день користування кредитом в період з 18.12.2024 по 11.02.2026. 
У результаті перерахунку нарахованих позивачем процентів за формулою: сума процентів = (7050/100х1х30 + 6959/100х1х390) - 2115 = 29 255,10 - 2115 = 27 140,10 (грн), суд дійшов висновку, що позивач просить суд стягнути з відповідачки проценти за період користування кредитом у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору № 25165 від 18.12.2024.
Відповідачка не спростувала правильності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за процентами, хоча достовірно обізнана з ним.
Відтак, суд не встановив невідповідності заявлених до стягнення сум умовам договору та фактичним обставинам справи.
Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за штрафами в розмірі 14 100,00 грн суд зазначає таке.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє і дотепер.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. 
У конкуренції норм цивільного (кредитного) законодавства та правил, які унормовують суспільні відносини в умовах воєнного стану, зазначена норма має перевагу як спеціальна в умовах воєнного стану, що спростовує аргумент позивача про можливість стягнення штрафу.
Оскільки прострочення відповідачкою ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання зі сплати кредиту виникло у період дії в Україні воєнного стану, то з відповідачки не підлягає стягненню заборгованість за штрафами, відтак, в цій частині позов не підлягає задоволенню.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
На вимогу ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час.
На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Ураховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає частковому задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 25165 від 18.12.2024 у розмірі 27 140,10 грн, що становить заборгованість за нарахованими процентами.
Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1752,12 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (27 140,10 / 41 240,10 х 2662,40 = 1752,12 грн). 
Також, як вбачається із долучених до позову письмових доказів, у зв`язку зі зверненням до суду позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, що підтверджено договором про надання юридичних послуг № 03/06/2024 від 03.06.2024, актом приймання-передачі наданих послуг № 103 від 26.01.2026 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, витягом з реєстру № 1 до акта приймання-передачі наданих послуг № 103 від 26.01.2026 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 4298 від 30.01.2026 на суму 100 000,00 грн.
Суд зауважує, що відповідачка не подала клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Процент» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6581,00 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (27 140,10 / 41 240,10 х 10 000,00 = 6581,00 грн).
На підставі наведеного та керуючись статтями 41, 55 Конституції України, статтями 15, 16, 205, 207, 525-530, 610, 626, 628, 629, 638, 639, 1054-1056-1, 1077-1086 Цивільного кодексу України, статтями 1, 13-15, 19 Закону України «Про споживче кредитування», статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-84, 89, 141, 247, 258, 259, 263-268, 281-289, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за кредитним договором № 25165 від 18.12.2024 у розмірі 27 140 (двадцять сім тисяч сто сорок) гривень 10 копійок, що становить заборгованість за нарахованими процентами.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 1752 (одна тисяча сімсот п`ятдесят дві) гривні 12 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6581 (шість тисяч п`ятсот вісімдесят одна) гривня 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Теофіпольським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо таку заяву подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлено в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (ІКЮО в ЄДРПОУ: 41466388; місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, будинок № 4, місто Київ, 03124).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ). 
Повне рішення суду складено та підписано 03.06.2026.

Головуюча суддя        Турчин-Кукаріна І.В.