Справа № 533/330/26
Провадження № 3/533/129/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., розглянувши у матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,
-  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; працює охоронцем у ТОВ «Козацька Стріла»; реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 ; не є особою з інвалідністю; до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася,
- за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

02 квітня 2026 року близько 18 години 40 хвилин ОСОБА_1 здійснила неналежне утримання невизначеної породи собаки, яка бігала за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого собака вкусила малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіявши останньому незначні тілесні ушкодження. Своїми діями, що полягали у вигулюванні собаки у не відведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене  ч. 3 ст. 154 КУпАП.

ОСОБА_1 вину свою визнала повністю та щиро розкаювалася, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення факту не заперечувала, зобов`язувалася у подальшому подіних порушень не допускати. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_2 – ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердив, при визначенні міри стягнення покладався на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя установила таке.

Частиною 1 ст. 154 КУпАП передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях) - попередження або накладення штрафу на громадян від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від двадцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» домашні тварини - собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареал.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана: забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм експлуатації жилого приміщення, де утримується домашня тварина (місце постійного утримання), та норм співжиття. 

Згідно з ч. 3, 4 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Супроводжувати домашню тварину може особа, яка досягла 14-річного віку.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 5, 6 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка супроводжує тварину, зокрема, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до п. 3, 5 ч. 7 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» дозволяється утримувати: домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї; собак - без повідків і намордників під час оперативного використання правоохоронними органами, собак спеціального призначення, а також собак під час муштри, на полюванні, на навчально-дресирувальних майданчиках.

Згідно з ч. 8 ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, органом поліції надано такі докази: 
- протокол про адміністративне правопорушення від 02.04.2026 серії ВАД № 591198 (а.с.3);
- витяг з програми «Єдиний облік» , відповідно до якого 02 квітня 2026 року о 19 годині 04 хвилини до швидкої медичної допомоги надійшов виклик, що дитину ОСОБА_2 , 6 років, покусала собака, власник котрої невідомий. Собака бігає по вулиці (а.с. 4);
- заяву ОСОБА_3 від 02.04.2026, відповідно до якої остання просила розгляд повідомлення про факт укусу собакою її дитини ОСОБА_2 припинити, так як значних тілесних ушкоджень її дитині не завдано. Від проходження судово-медичної експертизи відмовилася (а.с. 5);
- письмові пояснення ОСОБА_2 від 02.04.2026, в яких він зазначив, що 02 квітня 2026 року грався на вулиці біля свого подвір`я, по вулиці бігла собака, яка підбігла до нього та вкусила його за ліву ногу. Після чого ОСОБА_2 злякався та побіг у двір та сказав про подію мамі (а.с. 6);
- письмові пояснення ОСОБА_3 від 02.04.2026, в яких вона зазначила, що 02 квітня 2026 року перебувала вдома разом із чоловіком та малолітньою дитиною. Близько 18 години 40 хвилин вона поралася у своєму домоволодінні. В цей час її син ОСОБА_2 вийшов на вулицю та грався біля подвір`я. Близько 18 години 50 хвилин її син повернувся до подвір`я та зі сльозами розповів, що його вкусила собака за ліву ногу. ЇЇ чоловік ОСОБА_4 почав одразу шукати собаку, яка вкусила їхнього сина. Через деякий час останній зателефонував до ОСОБА_3 та повідомив, що знайшов цю собаку та повідомив адресу її утримання. ОСОБА_3 одразу поїхала з сином за адресою, яку їй повідомив чоловік. На місці виявилося, що собака вже була на повідку у подвір`ї . Від проходження судово-медичної експертизи відмовилася (а.с. 7);
- письмові пояснення ОСОБА_4 від 02.04.2026, , в яких він зазначив, що 02 квітня 2026 року перебував вдома разом із дружиною та малолітньою дитиною. Близько 18 години 40 хвилин він порався у своєму гаражі. В цей час його син ОСОБА_2 вийшов на вулицю та грався біля подвір`я. Близько 18 години 50 хвилин його син повернувся до подвір`я та зі сльозами розповів, що його вкусила собака за ліву ногу. ОСОБА_4 погнався за собакою, яка вкусила його сина, та знайшов подвір`я, на якому вона утримувалася. Потім приїхала його дружина та поліція і з часом було встановлено власника собаки (а.с. 8);
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 02.04.2026, у яких вона зазначила, що 02 квітня 2026 року близько 17 години 40 хвилин вона відпустила собаку, щоб та погуляла на подвір`ї, а сама пішла поратися по господарству. Близько 19 години 00 хвилин до ОСОБА_1 приїхав ОСОБА_4 та повідомив, що її собака вкусила його сина. Після цього ОСОБА_1 впіймала свою собаку та прив`язала на цеп. Також остання повідомила, що у її собаки зроблені всі щеплення (а.с. 9);
- фотокопію довідки від 02.04.2026 Цілодобового травматологічного пункту Педіатричного центру – «Дитяча лікарня» КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька», відповідно до якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має діагноз – укушена поверхнева рана с/з лівої гомілки (а.с. 10);
- фотознімок тілесного ушкодження ОСОБА_2 (а.с. 10 на звороті);
- фотознімок собаки (а.с. 10 на звороті);
- паспортні документи учасників події.

ОСОБА_1 вину свою визнала.

Отже, суддя уважає, що в діях громадянки ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, оскільки вона порушила правила утримання собак, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини.

Відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 учинила правопорушення уперше, вину свою визнала та щиро каялася, зробила для себе відповідні висновки, відсутні значні негативні наслідки такого порушення, також враховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП) та загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення (ст. 33 КУпАП), суддя уважає за можливе з врахуванням положення ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням, а провадження у даній адміністративній справі закрити.

Згідно з ч. 2 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, судовий збір також не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 40-1, 154, 276-279, 280, 283-289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Звільнити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження в адміністративній справі про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.П. Козир