ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
 
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
 
вул. Івана Ступака, 25, м. Фастів, Київська область, 08500, тел. (04565) 6-17-89, 
e-mail: inbox@fs.ko.court.gov.ua, web: https://fs.ko.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 26539699

2/381/1989/26
381/2042/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Анапріюк С.П.,
з участю секретаря Куліковських А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,
встановив:
У квітні 2026 року представник позивача – адвокат Дьячук Н.В. звернулася до суду з цим позовом, у якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,5400 га, кадастровий номер 3224982800:01:001:0001, що розташована за адресою Київська область, Фастівський район, Дмитрівська сільська рада, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 229974), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Вимоги позову обґрунтовані тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла, зокрема вказана земельна ділянка. Позивачка як онука спадкодавця є спадкоємицею за законом, оскільки її мати спадщину не прийняла та померла. Позивачка фактично прийняла спадщину, постійно проживаючи разом зі спадкодавцем, що підтверджено рішеннями суду.
Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутність правовстановлюючих документів, наявності розбіжностей у написанні прізвищ « ОСОБА_3 / ОСОБА_4 » та невідповідності кадастрового номера земельної ділянки, оскільки в державному акті зазначений номер 3224982800:01:001:0001, а фактично у зв`язку з дублюванням кадастрових номерів ділянці присвоєний номер 3224982800:01:001:0024.
Фастівський міськрайонний суд Київської області рішенням від 07.08.2024 року визнав за позивачкою право власності на інше спадкове майно, однак у частині визнання права власності на вказану земельну ділянку відмовив з тієї підстави, що відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3224982800:01:001:0024, власником якої був би ОСОБА_5 , в матеріалах справи відсутні. Оскільки позивач просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,5400 га з кадастровим номером 3224982800:01:001:0024, а в Державному акті кадастровий номер 3224982800:01:001:0001, рішення суду вона не оскаржувала. 
Водночас зміст довідок органу місцевого самоврядування та Держгеокадастру підтверджують, що земельна ділянка площею 2,54 га належала ОСОБА_5 , після смерті якого спадщину прийняла ОСОБА_2 , але не оформила свої спадкові права.
Позивачка зазначає, що інший спосіб оформлення її спадкових прав відсутній, оскільки нотаріальне оформлення неможливе, а змінити кадастровий номер земельної ділянки чи зареєструвати право власності за померлою особою неможливо. У зв`язку з цим позивачка просить суд визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом. 
Вказане стало підставою для звернення до суду з цією заявою.
Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 08 квітня 2026 року відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. 
Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 27 квітня 2026 року закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті на 25.05.2026 року.
Позивач у судове засідання не з`явилась, про місце, день і час судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не подав.
Представник позивача – адвокат Дьячук Н.В. у судовому засіданні підтримала вимоги позову з підстав, що у ньому зазначені та надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просила її задовольнити. Додатково зазначила, що спірна земельна ділянка належала діду позивачки, що підтверджується відповідним Державним актом. Після смерті діда його майно успадкувала баба позивачки ОСОБА_2 . Після смерті баби спадкоємцем її майна є позивачка. Наразі позивач позбавлена можливості у позасудовий спосіб оформити свої права спадкоємця, оскільки нотаріус відмовила у вчиненні такої нотаріальної дії через розбіжності у написання прізвищ спадкодавця та спадкоємця та відсутності правовстановлюючих документів спадкодавця (баби) на спадкове майно, яке вона набула у порядку спадкування після смерті свого чоловіка (діда позивачки). Зазначила, що розбіжності у прізвищах викликані неоднаковим написанням та помилками у транслітерації, а факт набуття спадкодавцем права власності на спадкове майно у визначений законом спосіб і вказані обставини підтверджені висновками судових рішень, які набрали законної сили. Під час попереднього розгляду справи про визнання права власності позивачки на спірну земельну ділянку вона обрала неправильний спосіб захисту, вказавши дійсний кадастровий номер земельної ділянки, а не номер, що зазначений у правовстановлюючому документі на неї (Державному акті). Наразі позивач у позові просить визнати за нею право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :0001 і вважає такий спосіб захисту її прав правильним та таким, що дозволить їй на підставі рішення суду оформити всі необхідні документи та оформити свої права у передбачений законом спосіб.
Представник відповідача Кожанської селищної ради Київської області у судове засідання не з`явився, про місце, день і час судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не подав.
Заслухавши учасників справи, які з`явилися у судове засідання, перевіривши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини суд встановив таке.
Згідно з відомостями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 27).
Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали шлюб 12 жовтня 1964 року (а.с. 27).
Згідно з відомостями свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , у графі «батько» зазначений ОСОБА_5 , у графі «мати» – ОСОБА_2 (а.с. 25).
Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 уклали шлюб 17 жовтня 1981 року. Після укладення шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 28).
Згідно з відомостями свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , у графі «батько» зазначений ОСОБА_7 , у графі «мати» – ОСОБА_10 (а.с. 26).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 29).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 30).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 31).
Згідно з відомостями свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 уклали шлюб 27 серпня 2021 року. Після укладення шлюбу ОСОБА_9 змінила прізвище на « ОСОБА_12 » (а.с. 32).
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74518442 від 28.10.2023, до спадкового реєстру 27.10.2023 внесено реєстраційний запис № 71472737 про реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).
Згідно з відомостями державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 229974, ОСОБА_5 на підставі розпорядження голови Фастівської районної державної адміністрації № 219 від 22 березня 2006 року є власником земельної ділянки площею 2,5400 га. Земельна ділянка розташована на території Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області. Цільове призначення – ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 13).
Відповідно до довідки Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області № 04-11/1128 від 22 листопада 2023 року, земельна ділянка, що перебуває у власності ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 229974 від 12.05.2006 року, з кадастровим номером 3224982800:01:001:0001, площею 2,5400 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою Київська область, Фастівський район, Дмитрівська сільська рада та земельна ділянка площею 2,5400 га, розташована за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером 3224982800:01:001:0024 є ідентичними (а.с. 16).
Згідно з відомостями інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 13.03.2026, земельна ділянка з кадастровим номером 3224982800:01:001:0024, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , перебуває у користуванні ТОВ «Дмитрівка-Агро» на праві оренди землі. Дата державної реєстрації права 28.07.2023 (а.с.17, 17 зворот).
Відповідно до витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-9956933562026 від 13.03.2026 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3224982800:01:001:0024 становить 89580,22 гривень (а.с. 11).
Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області № Б-5127/0-8-/6-25 від 08.01.2025, земельна ділянка з кадастровим номером 3224982800:01:001:0001 зареєстрована за іншим кадастровим номером 3224982800:01:001:0024, тобто має місце дублювання кадастрових номерів. Державним кадастровим реєстратором під час реєстрації земельної ділянки в системі Державного земельного кадастру було присвоєно кадастровий номер 3224982800:01:001:0024, який відображено у витязі з Державного земельного кадастру (а.с. 18).
Згідно з постановою від 19.02.2024, приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергєєва А.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,5400 га, кадастровий номер 3224982800:01:001:0001, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області, з підстав неможливості встановлення родинних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 через розбіжності у написанні прізвищ « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 », а також неможливості встановити склад спадкового майна, оскільки за кадастровим номером 3224982800:01:001:0001 у Державному земельному кадастрі зареєстрована інша земельна ділянка (а.с. 20-21).
Фастівський міськрайонний суд Київської області рішенням від 07 серпня 2024 у справі № 381/2102/24 за позовом ОСОБА_1 до Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнив частково позов. Визнав за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 3224982802:01:002:0048, за адресою АДРЕСА_2 , цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» (Державний акт на ім`я ОСОБА_5 ), земельну ділянку площею 0,6243 га, кадастровий номер 3224982802:01:002:0049, за адресою АДРЕСА_2 , цільове призначення «для ведення особистого селянського господарства» (Державний акт на ім`я ОСОБА_5 ), земельну ділянку площею 2,7898 га, кадастровий номер 3224982800:01:003:0021 за адресою Київська область, Фастівський район, Дмитрівська сільська рада, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». У визнанні права власності на земельну ділянку площею 2,5400 га, кадастровий номер 3224982800:01:001:0024 за адресою Київська область, Фастівський район, Дмитрівська сільська рада, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» (Державний акт на ім`я ОСОБА_5 ) (а.с. 22-24).
Крім цього, зміст означеного судового рішення свідчить, що у судовому порядку визнаний факт постійного проживання позивачки із спадкодавцем на час відкриття спадщини; факт того, що спадкодавець ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою місця проживання ОСОБА_5 та після його смерті прийняла спадщину, однак, в передбаченому законом порядку не оформила свої спадкові права; згідно з Державним актом серії ЯГ № 229974, ОСОБА_5 на праві власності належала земельна ділянка площею 2,5400 га, кадастровий номер 3224982800:01:001:0001 за адресою: Київська область, Фастівський район, Дмитрівська сільська рада, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». 
Нормативно-правове обґрунтування.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу.
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах – до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Положенням ст. 1298 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Об`єктами права власності є будь-які речі (майно).
Згідно зі ст. 179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Висновки суду.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному доказу окремо, суд встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.
Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Отже, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, способу захисту/відновлення порушеного права.
Зі змісту поданого до суду позову вбачається, що підставою для звернення позивача до суду стала відмова приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,5400 га, кадастровий номер 3224982800:01:001:0001. 
Причиною такої відмови нотаріус вказав неможливість встановлення родинних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 через розбіжності у написанні прізвищ « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 », а також неможливість встановити склад спадкового майна, оскільки за кадастровим номером 3224982800:01:001:0001 у Державному земельному кадастрі зареєстрована інша земельна ділянка.
Вказана обставина відповідно до вимог чинного законодавства є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. 
Тобто підстави для оскарження дій нотаріуса відсутні.
Водночас, неможливість оформити свої спадкові справа у зв`язку з вказаним порушує права позивача.
Отже, позивач позбавлена можливості захистити своє право власності інакше, ніж звернутись до суду з цим позовом.
Суд враховує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
За цих обставин суд дійшов висновку про те, що права позивачки підлягають захисту у судовому порядку.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.
Під час розгляду цієї справи суд встановив, що ОСОБА_5 за життя набув у власність земельну ділянку площею 2,5400 га з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Після його смерті його дружина ОСОБА_2 прийняла вказане майно у спадщину, однак за життя не оформила свої спадкові права належним чином.
Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем усього належного їй на праві власності майна стала її онука ОСОБА_1 (позивачка).
Також суд встановив, що Фастівський міськрайонний суд Київської області рішенням від 07 серпня 2024 у справі № 381/2102/24 визнав за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 . 
Крім цього, зміст означеного судового рішення свідчить, що у судовому порядку визнаний факт постійного проживання позивачки із спадкодавцем на час відкриття спадщини; факт того, що спадкодавець ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою місця проживання ОСОБА_5 та після його смерті прийняла спадщину, однак, в передбаченому законом порядку не оформила свої спадкові права; згідно з Державним актом серії ЯГ № 229974, ОСОБА_5 на праві власності належала земельна ділянка площею 2,5400 га, кадастровий номер 3224982800:01:001:0001 за адресою: Київська область, Фастівський район, Дмитрівська сільська рада, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». 
Водночас указаним рішення суду відмовлено позивачці у визнанні права власності на земельну ділянку площею 2,5400 га, кадастровий номер 3224982800:01:001:0024 за адресою Київська область, Фастівський район, Дмитрівська сільська рада, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» (Державний акт на ім`я ОСОБА_5 ), з тих підстав, що ОСОБА_5 за життя на праві власності не належала земельна ділянка із таким кадастровим номером.
З огляду на це суд бере до уваги таке.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 1, 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).
Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (постанова Верховного Суду від 21 вересня 2022 року в справі № 127/23627/20, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 233/4580/20).
Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). 
Питання визначення належності цього майна спадкодавцю, а також питання прийняття позивачкою спадщини після смерті її баби були встановлені рішеннями суду в інших справах.
Ці рішення набрали законної сили, а тому на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України ці обставини не доказуються.
Отже, у судовому порядку встановлений факт постійного проживання позивачки зі своєю бабою на момент її смерті, а отже прийняття нею спадщини у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Аналогічні обставин и встановлені щодо спадкування бабою позивачки спірної земельної ділянки після смерті її чоловіка ОСОБА_5 .
Оскільки баба позивачки за свого життя не оформила у встановленому законом порядку свої спадкові права на спірну земельну ділянку, тому це є перешкодою для отримання свідоцтва про право власності на спадщину для позивача.
Суд вважає, що вказана обставина не може вважатись перепоною для реалізації позивачем його права на спадкування та визнання наявності у нього права на спадкове майно. 
За наслідками розгляду цієї справи суд дійшов висновку про те, що баба позивачки ОСОБА_2 , прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , набула право на спадкування належної йому земельної ділянки, але юридично не оформила його. 
Отже, суд достовірно встановив, що ОСОБА_2 за життя набула у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку площею 2,5400 га, кадастровий номер 3224982800:01:001:0001 за адресою: Київська область, Фастівський район, Дмитрівська сільська рада, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».
Після її смерті позивачка є спадкоємцем за законом та має право на спадкування вказаного майна. 
З огляду на встановлені обставини цієї справи та їх підтвердження належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість цього позову та наявність правових підстав для його задоволення.
Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд
вирішив:
Задовольнити позов ОСОБА_1 до Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,5400 га, кадастровий номер 3224982800:01:001:0001 за адресою: Київська область, Фастівський район, Дмитрівська сільська рада, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 229974), у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Реквізити учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП – НОМЕР_10 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Кожанська селищна рада Фастівського району Київської області, код ЄДРПОУ – 04359904, адреса місцезнаходження: Київська область, Фастівський район, селище Кожанка, вул. Заводська, 6А. 
Повне судове рішення складене 01.06.2026.

Суддя        Сніжана АНАПРІЮК