ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/1510/26
провадження № 2/753/5368/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Заставенко М.О. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, 
ВСТАНОВИВ:
27.01.2026 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача грошові кошти в порядку регресу в розмірі 18 392,35 грн, судового збору в розмірі 1 331,20 грн, та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. 
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , надалі - позивач та його рідний брат ОСОБА_2 , наділі - відповідач є власниками квартири АДРЕСА_1 . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/6115/22 прийнято рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , на користь комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" - заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 29 874,74 грн та судовий збір в розмірі 2 481 грн. 17.02.2023 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Іванютою Іваном Миколайовичем, відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 з примусового виконання вказаного вище рішення суду. Позивач при примусовому виконанні рішення Дарницького районного суду м. Києва про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги сплатив суму 36 784,69 грн, до якої входять 36 187,19 грн боргу за виконавчим провадженням ВП № НОМЕР_3 та 597,50 витрати за виконавчим провадженням ВП № НОМЕР_3. 30.10.2024 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 у зв`язку з сплатою боргу в повному обсязі. Таким чином, відповідач має сплатити на користь позивача суму в розмірі 18 392,35 грн за спожиті та неоплачені житлово-комунальні послуги, витрати які позивачем було понесено в ході примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва.
Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 16.02.2026 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення на адресу реєстрації проживання, відзив на позовну заяву до суду не подав.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 10.02.2003 квартира за адресою: АДРЕСА_2 належала на праві власності в рівних частках по 1/3 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, та свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину квартири було видане ОСОБА_1 . 
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та в силу до ст. 1269 ЦК України являється таким, що прийняв спадщину. 
Таким чином позивач та відповідач являються співвласниками квартири АДРЕСА_1 . 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/6115/22 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , на користь комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 29874 грн. 74 коп. та судовий збір в розмірі 2481 грн. 
17.02.2023 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Іванютою Іваном Миколайовичем, відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3.
Також 17.02.2023 приватним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, які становлять - 597,50 грн; постанову про стягнення з боржника основної винагороди, яка становить - 3 235,57 грн; постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 36 188,81 грн.
19.08.2023 з банківського рахунку позивача, який знаходиться в АТ Універсал Банк було стягнуто 2 499,09 грн. в рахунок боргу за виконавчим провадженням ВП № НОМЕР_3.
29.10.2024 позивачем сплачено суму боргу та винагороди за виконавчим провадженням ВП № НОМЕР_3 - 33 688,10 грн, що підтверджується квитанцією з АТ «Ощадбанк».
Також 29.10.2024 позивачем сплачено витрати за виконавчим провадженням ВП № НОМЕР_3 - 597,50 грн., що підтверджується квитанцією з АТ «Ощадбанк».
30.10.2024 року, приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 у зв`язку з сплатою боргу в повному обсязі.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Отже, витрати на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, постачання теплової енергії, централізованого водопостачання та водовідведення, з постачання та розподілу електричної енергії є об`єктивно необхідними для належного функціонування спільного майна та збереження його експлуатаційних якостей, які відповідно до ст. 360 ЦК України визначаються як витрати на управління, утримання і збереження спільного майна та покладаються на співвласника відповідно до його частки у праві спільної часткової власності.
Згідно із положеннями ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в чинній редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року за № 45), власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).
Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.
Споживач, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).
Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі №521/3743/17-ц та від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц.
Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідач, як споживач комунальних послуг та співвласник квартири зобов`язаний компенсувати позивачу вартість сплачених ним витрат за житлово-комунальні послуги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне з відповідача на користь позивача стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000, 00 грн.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 331,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.12, 81, 141, 263-265, 279, 280, 354 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку регресу кошти у розмірі 18 392,35 грн, витрати зі сплати судового збору 1 331,20 грн та витрати на правничу допомогу 10 000 грн, а всього: 29 723,55 грн.
Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення складено 13.05.2026.