Справа №587/807/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Вортоломей І. Г.	
Номер провадження 33/816/1269/26 	Суддя-доповідач Колодяжний А. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Колодяжний А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Грищука Дмитра Всеволодовича на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 11 травня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - 

установив:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 11 травня 2026 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з цією постановою ОСОБА_1 2 березня 2026 року о 22:15 год в с-щі Степанівка, вул. Каштанова (Кооперативна) керував транспортним засобом ВАЗ2106, державний номерний НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився із застосуванням Алкотестер Драгер 6820 ARRK0032. Результат тесту №635 становить 1,24 % проміле. Від проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник Грищук Д.В. просить скасувати постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 11 травня 2026 року, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП у діях його підзахисного, оскільки працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а тому всі їх подальші дії, в тому числі і вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, є незаконними, а складені документи неналежними та недопустимими доказами. Також вказує на відсутність в матеріалах справи направлення водія до медичного закладу, що свідчить про порушення поліцейським порядку проведення огляду. Окрім цього зазначає, що сам огляд ОСОБА_1 проведений з істотним порушенням встановленого законом порядку та вимог статті 266-1 КУпАП, оскільки він є військовослужбовцем, що було проігноровано поліцейськими. Зазначає, що адреса вчинення правопорушення, відображена в протоколі не співпадає з адресою вказаною у роздруківці чеку Драгер, при цьому всі події відбувалися в одному місці, що підтверджується відеозаписом. Наведені обставини, на думку захисника, свідчать про недопустимість всіх отриманих в ході документування матеріалів справи доказів. 
Апелянт – захисник Грищук Д.В. до апеляційного суду не з`явився. Подав клопотання про розгляд поданої ним апеляційної скарги у його відсутність. Разом з тим він подав заяву у якій просив не проводити розгляд справи без участі ОСОБА_1 .
До апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причини неявки суд не повідомив та клопотань про відкладення апеляційного перегляду не подав.
Судом апеляційної інстанції вжито належних та достатніх заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце апеляційного розгляду справи. Зокрема, судова повістка була направлена на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 . Крім того, з метою забезпечення реалізації права особи на участь у судовому розгляді апеляційним судом додатково здійснювалися телефонні дзвінки на номер телефону, який ОСОБА_1 повідомив під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Також, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 був представлений у цій справі захисником, а обізнаність захисника про дату та час розгляду справи свідчить про наявність у особи реальної можливості бути поінформованою про судове засідання через свого представника. 
У відповідності до частини четвертої статті 294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
З урахуванням того, що судом апеляційної інстанції вжито достатніх заходів для належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, а він сам будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавав, про причини своєї неявки не повідомляв, наміру особисто брати участь у розгляді справи не висловлював, подане захисником клопотання про непроведення розгляду справи без участі ОСОБА_1 не містить відомостей про обставини, які б об`єктивно перешкоджали участі останнього в судовому засіданні, та не підтверджене жодними доказами, особиста явка ОСОБА_1 не визнавалась судом обов`язковою, а наявні в матеріалах справи докази є достатніми для перевірки доводів апеляційної скарги захисника, з урахуванням дотримання строків апеляційного перегляду, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в статті 251 КУпАП.
Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає, серед іншого, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 604738 від 2 березня 2026 року, суддя місцевого суду дійшла правильного висновку, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і, окрім протоколу, об`єктивно, підтверджується наступними доказами.
Роздруківкою показників огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, якою підтверджено, що результат тесту склав 1,24 проміле. Вказана роздруківка підписана ОСОБА_1 і він власноручно зазначив, що згоден із показниками приладу.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу, де зазначено, що результат огляду 1,24 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі акту.
Відеозаписами події правопорушення з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовані обставини зупинки транспортного засобу, встановлення особи водія, яким виявився ОСОБА_1 , виявлення в ході спілкування ознак алкогольного сп`яніння, проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 і результат такого огляду 1,24 проміле, з яким останній погодився, прослідувати до закладу охорони здоров`я відмовився, без будь яких застережень, примусу підписав складені щодо нього матеріали справи. 
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 2 березня 2026 року в селищі Степанівка у апеляційній скарзі не оспорюється. 
Крім того, вказана обставина також повністю підтверджується й наявним у справі відеозаписом, який був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вищенаведене підтверджує не лише факт перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, а й дотримання поліцейськими самої процедури огляду, що повністю відповідає вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення, які водій транспортного засобу зобов`язаний виконувати.
Що стосується доводів захисника про те, що місце вчинення правопорушення, зафіксоване в протоколі (селище Степанівка вул. Каштанова (Кооперативна) та роздруківці чеку Драгер (селище Степанівка, вул. Центральна) не узгоджуються між собою, то такі були предметом перевірки судом першої інстанції, з висновками якого з цього приводу погоджується і суд апеляційної інстанції.
Окремо слід зазначити, що всі дії, починаючи із моменту зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , його огляду на стан алкогольного сп`яніння, складення адміністративного матеріалу та ознайомлення з їх змістом ОСОБА_1 зафіксовані на спеціальні технічні засоби працівників поліції.
Із самих відеозаписів, які долучені до протоколу, є очевидним, що вони здійснювалися поліцейськими, які оформлювали адміністративний матеріал, а той факт, що зафіксовані на них події за участю водія ОСОБА_1 мали місце та стосуються саме цієї справи, ніким не оспорюється.
Даний протокол відповідає вимогам статті 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, складений уповноваженою на те особою, визначеною статтею 255 КУпАП, його зміст відображає всі істотні ознаки складу правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.
Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не убачається, всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яке є підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а отже в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що висловлювалась відмова від проходження огляду в медичному закладі є безпідставними, оскільки з відеозапису убачається, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора, на який останній погодився, тому огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено на місці зупинки, з результатом якого ОСОБА_1 погодився, в той час як направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння передбачає відвідування медичної установи. Направлення на огляд має правове значення для лікаря медичної установи, який у випадку наявності такого направлення повинен провести огляд.
Не спростовує наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і твердження захисника про незаконність зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції, оскільки з відеозаписів чітко видно, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений екіпажом поліції у складі двох поліцейських, за відсутність бризковика, які повідомили йому про причину зупинки. Не заперечував дану обставину і сам ОСОБА_1 при спілкування з працівниками поліції. 
Окрім цього, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не звільняє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому огляд на стан сп`яніння повинен був проводитися згідно вимог статті 266-1 КУпАП, а не статті 266 КУпАП, уповноваженою на це особою, а не працівниками поліції, то такі не заслуговують на увагу з огляду на таке.
У відповідності до частини першої статті 15 КУпАП, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
З матеріалів справи слідує, що 2 березня 2026 року о 22:15 год ОСОБА_1 керував транспортним засобом в населеному пункту Степанівка, поза межами території будь-якої військової частини чи військового об`єкту. При цьому будь-яких документів про те, що на час зупинки він дійсно виконував військовий наказ чи бойове завдання, ОСОБА_1 працівникам поліції не повідомляв. Не було надано таких доказів і захисником як в суді першої, так і апеляційної інстанції.
Отже, як водій транспортного засобу ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП і його огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись за правилами, передбаченими статтею 266 КУпАП поліцейськими. 
У той же час, стаття 266-1 КУпАП регулює порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, визначених главою 13 Б КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки місцевого суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.
Керуючись статтею 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 11 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Грищука Дмитра Всеволодовича на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  А. О. Колодяжний