У Х В А Л А
Іменем України
Справа № 285/4520/25 
провадження № 1-кс/0285/452/26
08 травня 2026 року   м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої слідчої судді………… ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання........ ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора……………………....... ОСОБА_3 ,
підозрюваного................................ ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду 
клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,
погоджене прокурором Звягельської окружної прокуратури
про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту
по матеріалам досудового розслідування, внесеного 14.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025060530000669 
відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, 
уродженця та який проживає в АДРЕСА_1 , 
та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2,4 ст.296 КК України, – 
ВСТАНОВИВ:
Слідчий 08.05.2026 звернувся до суду з даним клопотанням.
Підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, що підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів, зокрема показаннями потерпілих та свідків, протоколами слідчих дій, висновками експертиз, речовими доказами та відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції. Матеріалами провадження встановлено, що підозрюваний, діючи групою осіб, у громадському місці вчинив особливо зухвалі хуліганські дії, пов`язані з пошкодженням майна та спричиненням тілесних ушкоджень потерпілим, а також застосував заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень.
Існують ризики, передбачені п.п.2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не усуне наявних ризиків, тоді як домашній арешт є необхідним і достатнім заходом для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та належного проведення досудового розслідування.
Також просив покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.5 ст.194 КПК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Наполягав саме на цілодобовому домашньому арешті.
Підозрюваний не заперечив свою причетність до інкримінованого йому злочину, просив застосувати нічний арешт, мотивуючи тим, що повинен допомагати матері обробляти город, який знаходиться на полі.
Заслухавши учасників судового процесу, суд приходить такого висновку.
Право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі, з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких визначено ст.177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.
Ізоляційний запобіжний захід завжди може бути виправданий, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. 
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Ст.177 КПК України детально описує ризики, які можуть виправдати ізоляцію особи від суспільства. Метою застосування (продовження) запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З наданого стороною обвинувачення витягу з ЄРДР слідує, що в поліції перебувають матеріали кримінального провадження від 14.08.2025 по факту хуліганства. У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 ККУ, ОСОБА_4 08.05.2026 повідомлено про підозру.
З клопотання слідує, що ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 13.08.2025 близько 22:50 год, перебуваючи у громадському місці поблизу будинку №10 по вулиці Соборній у с. Рихальське Звягельського району Житомирської області, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, діючи умисно, нахабно, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил і норм поведінки у громадському місці, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, тобто систему суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, почав безпричинно словесно ображати нецензурною лайкою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебували поруч із вказаним будинком. Після цього з метою самоутвердитися за рахунок пошкодження чужого майна у громадському місці, ОСОБА_4 підійшов до припаркованого за вказаною адресою автомобіля марки «ACURA RDX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_8 , де діючи спільно із ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перекинув вказаний автомобіль на лівий бік, пошкодивши тим самим його, чим виявив зневагу до суспільства, що спричинило реальну шкоду майну на суму 59649,10 грн.
Продовжуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 та умисно наніс йому численні удари ногами та руками в ділянку голови та тулуба, заподіявши тим самим легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді забою м`яких тканин обличчя із закритим переломом кісток носа, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на лівому передпліччі та завдаючи такими умисними діями побої, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень. 
Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , придбав у невстановленому місці дерев`яний предмет (біту), тим самим заздалегідь заготовивши його для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Діючи без відриву у часі та у даному ж місці, однак окремо від інших вказаних учасників хуліганських дій, ОСОБА_4 , тримаючи в руках даний дерев`яний предмет та доводячи свій злочинний умисел до кінця, наблизився ззаду до ОСОБА_9 та даним дерев`яним предметом наніс два удари зі значною силою по спині потерпілого, заподіявши йому легкі тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин спини (грудної клітини) із саднами в ділянці спини. 
Обґрунтованість підозри є важливим критерієм та підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження. Так, ч.3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведуть, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Разом з тим, кримінальний процесуальний закон визначає конкретний перелік заходів забезпечення кримінального провадження, які можуть бути застосовані задля досягнення дієвості цього провадження. До вказаних заходів належать, зокрема, запобіжні заходи.
Жоден із заходів забезпечення кримінального провадження не може застосовуватися без доведення обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Тобто, обґрунтованість підозри містить два аспекти. Перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий – доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, доведення обставин, викладених в повідомленні про підозру, здійснюється наявними в матеріалах провадження доказами.
На даній стадії слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення. На підставі оцінки наданих матеріалів та сукупності отриманих слідством доказів у цій справі факт  грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб та із застосування предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, є вірогідним та достатнім для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу. 
Наявними в кримінальному провадженні відомостями підтверджується існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, з яким звернувся слідчий. 
Ініціатором клопотання зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, ризик знищення, приховування або спотворення доказів на думку слідчого полягає у тому, що місцезнаходження знаряддя злочину, дерев`яної біти, якою потерпілому спричинено тілесні ушкодження, на даний час не встановлено, а тому підозрюваний може приховати, знищити або спотворити цей речовий доказ; ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних обґрунтовується тим, що підозрюваний, за даними слідства, організовував та спонукав інших осіб до вчинення хуліганських дій, відмовляється від надання показань, а тому може схиляти учасників подій до зміни або узгодження показів; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується характером поведінки підозрюваного під час інкримінованих подій, а саме спонтанністю виникнення умислу, зухвалістю дій у громадському місці та підбурюванням інших осіб до протиправної поведінки. 
Суд погоджується з такими висновками з огляду на таке.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, але вимагає наявність підстав вважати реальною можливість здійснити такі у майбутньому.
Суд враховує, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення має насильницький характер, вчинене у громадському місці, із застосуванням предмета, пристосованого для заподіяння тілесних ушкоджень, а також у присутності інших осіб та за участю кількох фігурантів, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності поведінки підозрюваного.
При цьому на даний час досудове розслідування триває, місцезнаходження знаряддя вчинення кримінального правопорушення не встановлено, а тому існує обґрунтована ймовірність того, що підозрюваний, перебуваючи без належного процесуального контролю, може вжити заходів для приховування, знищення чи спотворення речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Окрім цього, суд бере до уваги характер взаємовідносин між учасниками події, роль підозрюваного у розвитку конфлікту та наведені стороною обвинувачення дані про те, що саме підозрюваний спонукав інших осіб до вчинення протиправних дій. За таких обставин наявний ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних з метою узгодження позицій, зміни показань або ухилення від надання правдивої інформації органу досудового розслідування та суду.
Суд також враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованого діяння, а саме раптовість виникнення умислу, агресивність та зухвалість поведінки підозрюваного у громадському місці, застосування насильства до раніше незнайомих осіб, а також втягнення інших осіб у протиправну поведінку, що у своїй сукупності свідчить про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому суд враховує, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не потребують доведення того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак мають бути підтверджені конкретними фактичними обставинами, які у даному кримінальному провадженні є достатніми та об`єктивно встановленими на цій стадії кримінального провадження.
Даючи оцінку доводам сторони обвинувачення, суд зазначає, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний/обвинувачений може ухилитись від суду. Також серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про обрання запобіжного заходу з метою запобігання спробі перешкоджати кримінальному провадженню.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення. Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.
Таким чином, саме цілодобовий домашній арешт підозрюваного в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо нього, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод. 
Відтак, враховуючи суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, докази, на які посилається у клопотанні сторона обвинувачення, – на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, зможе дієво запобігти ризикам, встановленим ч.1 ст.177 КПК України, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу.
В поданому клопотанні доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а тому воно підлягає до задоволення. 
Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 369-372 КПК України, –
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити. 
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , 
строком на 60 днів.
Покласти на підозрюваного  ОСОБА_4  наступні обов`язки:
не відлучатись з місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого/прокурора або суду;
прибувати до слідчого/прокурора на першу вимогу.
Визначити строк дії ухвали – до 06.07.2026 включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Роз`яснити  ОСОБА_4  наступне:
працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю;
у разі, якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого/прокурора або суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або порушить покладені на нього даною ухвалою обов`язки, суд вирішує питання про застосування до нього більш тяжкого запобіжного заходу.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу передати для виконання до Звягельського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. 
Час проголошення повного тексту ухвали о 09:15 год 11.05.2026.

Головуюча слідча суддя   ОСОБА_1