Справа № 145/313/26
Провадження № 2/145/546/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

"26" червня 2026 р. селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Патраманського І.І.,
за участю: секретаря судового засідання Коржан Н.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом 
першого заступника керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області Чухіля Сергія Сергійовича, місце знаходження: пров. Цегельний, 8, м. Вінниця Вінницька область, Код ЄДРПОУ 02909909,
який діє в інтересах держави, в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, місце знаходження: вул. Келецька, 63, м. Вінниця, адреса електронної пошти: vinnytsia@land.gov.ua, Код ЄДРПОУ 39767547, 
до 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, громадянина російської федерації, (документований паспортом громадянина російської федерації серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 27.12.2001, видавник: відділ внутрішніх справ Першотравневого округу міста Мурманськ), останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Селянське фермерське господарство "Володимир", місцезнаходження вул. Миру, буд. 17, с. Шершні Вінницького району Вінницької області, код ЄДРПОУ 31261015,

про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації, 

ВСТАНОВИВ:

25.02.2026 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява першого заступника керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області Чухіля Сергія Сергійовича, який діє в інтересах держави, в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Селянське фермерське господарство "Володимир", про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , який є громадянином російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.08.2000 № 1609 успадкував від ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в розмірі 4,95 в умовних кадастрових гектарах, яке належало останній відповідно до сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ВН № 0504728, що підтверджується відповідним записом у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Тиврівською районною державною адміністрацією по колективному сільськогосподарському підприємству Шершнівської сільської ради народних депутатів.
В подальшому рішенням 18 сесії 3 скликання Шершнянської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 22.06.2001 «Про затвердження схеми поділу земель колективної власності СВК «Зоря», технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право з приватної власності на землю» вирішено затвердити схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї), затвердити технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) громадянам - власникам сертифікатів на території Шершнянської сільської ради, видати державні акти на право приватної власності на землю громадянам - власникам сертифікатів на території Шершнянської сільської ради в розмірах і угіддях згідно додатків з визначенням цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до додатку до вказаного рішення ОСОБА_1 належить до видачі державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,1785 га, в тому числі ріллі 4,1785 га.
На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_1 28.12.2001 видано державний акт серії І-ВН № 026619 на право власності на земельну ділянку площею 4,1785 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території колишньої Шершнівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. 
На підставі зазначеного державного акту серії І-ВН № 026619 на право власності на земельну ділянку від 28.12.2001 ОСОБА_1 08.02.2022 зареєстрував право власності на дану земельну ділянку з кадастровим номером 0524587500:01:002:0058, площею 4.1785 га, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2579305705020).
При цьому, вказану земельну ділянку ОСОБА_1 за договором оренди землі № 115 від 05.06.2007 передав у користування СФГ «Володимир» строком на 15 років. Вказаний договір зареєстрований 18.12.2007 в Тиврівському секторі Вінницької регіональної філії центру ДЗК.
15.11.2021 сторони уклали додаткову угоду до вищевказаного договору, якою, зокрема, збільшили строк дії договору до 18.12.2037. 
Право оренди вищевказаної земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.02.2022 (номер запису про інше речове право: 46640426). 
ОСОБА_1 є власником вищезазначеної земельної ділянки з кадастровим номером 0524587500:01:002:0058, площею 4.1785 га, і наданий час, що підтверджується відповідною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2579305705020).
Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру категорія вищевказаної земельної ділянки — «Землі сільськогосподарського призначення», цільове призначення - 01.01 «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».
Водночас відповідно до інформації, отриманої від Управління Державної міграційної служби України у листі від 16.02.2026, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про встановлення належності до громадянства України, оформлення набуття чи прийняття до громадянства України не звертався. Паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон, тимчасовим посвідченням громадянина України не документувався.
Оскільки ОСОБА_1 не дотримано передбаченої земельним законодавством процедури щодо відчуження набутої у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 0524587500:01:002:0058 протягом року, така земельна ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
Враховуючи викладене позивач просить припинити право власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, документований паспортом громадянина російської федерації, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 27.12.2001, видавник: відділ внутрішніх справ Першотравневого округу міста Мурманськ, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 0524587500:01:002:0058, площею 4,1785 га, що розташована на території колишньої Шершнівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. 
Стягнути з відповідача на користь Вінницької обласної прокуратури (ІВАН ИА 568201720343110002000003988 в банку - Державна Казначейська служба України, м. Київ МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800, отримувач - Вінницька обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02909909) витрати зі сплати судового збору за пред`явлення цього позову.
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 09.03.2026 даний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено справу до розгляду за правилами позовного загального провадження у відкритому судовому засіданні.
29.04.2026 представником ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Римським М.В. подано до суду пояснення щодо позову, у яких останній зазначив, що, ознайомившись із матеріалами позовної заяви, Головне управління вважає її обґрунтованою з огляду на наступне.
Як вбачається із позовної заяви та додатків до неї, ОСОБА_1 , є громадянином російської федерації.
Прокурором вказано, що відповідач на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.08.2000 №1609 успадкував від ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) в розмірі 4,95 в умовних кадастрових гектарах, яке належало останній відповідно до сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ВН №0504728. Відповідний запис міститься у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видається Тиврівською районною державною адміністрацією по колективному сільськогосподарському підприємству Шершнівської сільської ради народних депутатів. 
Однак, відповідне свідоцтво про право на спадщину №1609 Вінницькою окружною прокуратурою не долучено. 
Надалі на підставі рішення 18 сесії 3 скликання Шершнянської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 22.06.2001 «Про затвердження схеми поділу земель колективної власності СВК «Зоря», технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності» Відповідачу 28.12.2001 видано державний акт серії І-ВН №026619. 
На підставі вказаного державного акту за відповідачем в Державному реєстрі речових прав зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0524587500:01:002:0058, площею 4,1785 га, номер відомостей про речове право: 46640384 від 08.02.2022. 
Положеннями частини 2,3 статті 81 ЗК України визначено, що іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. 
Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. 
Згідно частини 4 статті 81 даного Кодексу, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 145 Земельного кодексу України, у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. 
Проте, Вінницькою окружною прокуратурою до матеріалів позовної заяви не долучено вказане свідоцтво про право на спадщину від 15.08.2000 №1609, для належного підтвердження факту успадкування Відповідачем вказаної земельної ділянки. 
Враховуючи викладене, Головне управління при розгляді даної справи покладається на розсуд суду. Просить позов задовольнити, судові засідання по даній справі проводити без участі представника Головного управління.
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.04.2026 підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання прокурор Вітковська Л.Ф. не з`явилася, подала заяву, у якій просить розгляд справи провести за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, згідно з поданою заявою просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату і час судового засідання повідомлений у порядку, встановленому законом порядку. 12.03.2026, 03.04.2026, 06.05.2026, 26.05.2026 судом на офіційному веб-порталі судової влади України розміщено оголошення про виклик ОСОБА_1 до суду.
Частиною 11 ст. 128 ЦПК України передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.
Частиною 10 ст. 130 ЦПК України передбачено, що якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. 
Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.
Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.
Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає положенню ч. 3 ст. 211 та ст. 280-282 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи та правовідносини, які врегульовані нормами права, що їм відповідають, та дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Позов правомірно пред`явлено прокурором в інтересах держави відповідно до положень ст. 131-1 Конституції України, ч. 4 ст. 56 ЦПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Законність представництва прокурором інтересів держави обґрунтована в позові та підтверджується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у Постанові від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.
Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності використанні громадянином російської федерації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яке відбувається з порушенням вимог чинного законодавства.
Судом установлено, що громадянин рф ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.08.2000 № 1609 успадкував від ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в розмірі 4,95 в умовних кадастрових гектарах, яке належало останній відповідно до сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ВН № 00504728, що підтверджується відповідним записом під номером 207 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.13).
У подальшому рішенням 18 сесії 3 скликання Шершнянської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 22.06.2001 «Про затвердження схеми поділу земель колективної власності СВК «Зоря», технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право з приватної власності на землю» вирішено затвердити схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї), затвердити технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) громадянам - власникам сертифікатів на території Шершнянської сільської ради, видати державні акти на право приватної власності на землю громадянам - власникам сертифікатів на території Шершнянської сільської ради в розмірах і угіддях згідно додатків з визначенням цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до додатку до вказаного рішення ОСОБА_1 належить до видачі державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,1785 га, в тому числі ріллі 4,1785 га (а.с.10).
Відповідно до списку громадян с.Шершні для видвчі державних актів на право приватної власності на землю із земель колективної власності СВК "Зоря", до запису під номером 14 у додатку до рішення 18 сесії 3 скликання Шершнянської сільської ради від 22.06.2001 року Поле №4 ОСОБА_3 передається у власність земельна ділянка площею 4,1785 га, в тому числі ріллі 3,1227 га, згідно з сертифікатом серії ВН № 0504728 (а.с.11-12).
На підставі рішення 18 сесії 3 скликання Шершнянської сільської ради від 22.06.2001, ОСОБА_4 видано державний акт І-ВН № 026619 на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 0524587500:01:002:0058, площею 4,1785 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території колишньої Шершнівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області (а.с.9), що також стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0505712312017 від 03.01.2017 (а.с.14-16).
Водночас в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-яка інформація щодо речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером: 0524587500:01:002:0058 відсутня, що стверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 464847637 від 19.02.2026 (а.с.8).
Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, за відомостями про земельну ділянку з кадастровим номером: 0524587500:01:002:0058 (а.с.17), категорія вищевказаної земельної ділянки "Землі сільськогосподарського призначення", цільове призначення – 01.01 "Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва".
На момент успадкування зазначеної земельної ділянки та по теперішній час відповідач є громадянином російської федерації, за обліками Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області ОСОБА_1 не значиться, паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон, тимчасовим посвідченням громадянина України ОСОБА_1 - не документувався, що стверджується інформацією Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 16.02.2026 № 0501.17-1202/05.2-26 (а.с.19).
За вказаних обставин прокурором виявлено порушення ст. 13, 14, 41 Конституції України та ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України у зв`язку з перебуванням у приватній власності ОСОБА_1 вищезазначеної земельної ділянки.
Згідно з положенням ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
У статті 26 Основного закону зазначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом (ст. 41 Конституції України).
Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено Земельним кодексом України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 ЗК України земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Право власності на землю гарантується.
Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2, 3 та 4 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно - правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Згідно з п.«е» ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до п."в" ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: конфіскації земельної ділянки.
Згідно з ч. 1, 2 та 4 статті 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Такий позов подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах, а ціна проданої земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.
Приписами статті 14 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Отже, підставою виникнення зобов`язання є, зокрема, закон, що встановлює обов`язкові дії для того чи іншого суб`єкта. Невиконання обов`язкових дій цим суб`єктом, забезпечується відповідальністю.
Статтею 354 ЦК України передбачено, що до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом.
Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яку відповідач незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Водночас зазначений спосіб захисту чітко визначений ч. 4 ст. 81 ЗК України.
У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18.09.2013 (справа № 6-92 цс 13), зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11.03.2003 «Новоселецький проти України», від 01.06.2006 «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.
Оскільки ОСОБА_1 , будучи громадянином російської федерації, протягом року з моменту переходу права власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, починаючи з 28.12.2001, не відчужив її відповідно до вимог ч. 4 ст. 81 ЗК України, тому позовні вимоги прокурора щодо примусового припинення права власності відповідача на дану земельну ділянку шляхом її конфіскації в порядку статті 145 ЗК України підлягають до задоволення.
Суд вважає, що у даному випадку наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом власника оспорюваної земельної ділянки, оскільки такий мав достатньо часу та засобів для реалізації свого права та виконання свого обов`язку, однак у встановлений законом строк земельну ділянку не відчужив, що порушує вимоги земельного законодавства та потребує невідкладного втручання уповноваженого органу. Вказане також узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі № 513/444/15-ц від 23.01.2018.
Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, на підставі п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у сумі 3328,00 гривень.
Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов першого заступника керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області Сергія Чухіля, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Селянське фермерське господарство "Володимир", про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації - задоволити.
Припинити право власності громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП відсутній, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 0524587500:01:002:0058, площею 4,1785 га, що розташована на території колишньої Шершнівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Вінницької обласної прокуратури (IBAN UA 568201720343110002000003988 в банку - Державна Казначейська служба України, м. Київ МФО 820172, код класифікації видатків бюджету - 2800, отримувач - Вінницька обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02909909) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 26 червня 2026 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Вінницька окружна прокуратура Вінницької області, місце знаходження: пров. Цегельний, 8, м. Вінниця Вінницька область, Код ЄДРПОУ 02909909
Позивач: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, місце знаходження: вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027, адреса електронної пошти: vinnytsia@land.gov.ua, Код ЄДРПОУ 39767547 
Відповідач:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, громадянин російської федерації, (документований паспортом громадянина російської федерації серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 27.12.2001, видавник: відділ внутрішніх справ Першотравневого округу міста Мурманськ), останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Селянське фермерське господарство "Володимир", місцезнаходження вул.Миру, буд. 17, с. Шершні Вінницького району Вінницької області, код ЄДРПОУ 31261015,

Суддя Патраманський І. І.