ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року	справа № 380/9712/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» до Головного управління ДПС у Львівській області, про визнання протиправним та скасування рішення.
Суть справи.
До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» (далі – позивач, ТОВ «СПЕШЛТЕХ») з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі – відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.01.2025 № 2952/13-01-07-09. 
Ухвалою суду від 19.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). За результатами перевірки складено Акт (довідка) №4001/04-36-07-14/РРО/45459088 від 13.12.2024, в якому вказано, що під час перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області встановлено невідповідність залишків товару після реалізації; не надано у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки (не надано виписки з банків). На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Львівській області прийняло податкові-повідомлення рішення від 28.01.2025 №2952/13-01-07-09 форма «С» у сумі 333893,65 грн за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Вважає податкове-повідомлення рішення таким, що прийняте не в порядку та не у спосіб, що передбачений законом, а тому, таке слід скасувати.
Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказав, що в ході проведення фактичної перевірки на звернення контролюючого орану ТОВ «СПЕШЛТЕХ» знято фактичні залишки товарних запасів на торговій точці «Ябко» пр. Гагаріна, 1 та за результатам чого встановлено, що фактичні залишки станом на 09.12.2024 становлять 741 од. товару на суму 885077 грн. Проведеною інвентаризацією станом на 21.11.2024 встановлено наявність товарних запасів в кількості товару 751 од. на суму 894534 грн. (інвентаризації позивачем не заперечуються). Оприбутковано товару за період з 21.11.2024 по 09.12.2024 – 149 од. на суму 608987,45 грн. Продано товарів за період з 21.11.2024 по 09.12.2024 - 124 од. на суму 39548,75 грн. Таким чином, залишок товарів повинен становити 776 од. на суму 1107672,70 грн. (894534 грн + 608987,45 грн - 395848,75 грн). З огляду на встановлене, різниця (реалізація без проведення через РРО) складає 35 од. товару на суму 222595,77 грн (1107672,70 грн – 885077,00грн.). Після ознайомлення з актом фактичної перевірки уповноважена особа позивача ( ОСОБА_1 ) відмовилась від надання пояснень, його підписання та отримання, у зв`язку з чим працівниками, які проводили таку перевірку складено акт про відмову від підписання та отримання примірника акта фактичної перевірки.
Щодо доводів позивача про порушення контролюючим органом вимог Податкового кодексу України під час прийняття наказу про перевірку відповідач вказав, що підставою для призначення відповідачем такої перевірки у позивача був лист ДПС України 03.12.2024 № 33542/7/99-00-07-03-03-07 та доповідна записка управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області. Із змісту листа встановлено наявність інформації, яка надійшла на чат бот ДПС “StopViolationBot”. Єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою вищезазначеними підпунктами, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює. Якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (у спірному випадку пункт 80.2.2), якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним. Посилання позивача на те, що для призначення та проведення фактичної перевірки платника податків не достатньо зазначення номера підпункту статті ПК України та про необхідність обов`язкового викладення в наказі даних про отриману інформацію від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства є безпідставним.
Щодо спростування позивачем встановлених порушень під час проведення перевірки відповідач вказав, що проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів є правом, а не обов`язком контролюючого органу. Під час проведення фактичної перевірки позивача відповідачем було використано надане законодавством право щодо зняття залишків товарно-матеріальних цінностей. Зауважив, що такі поняття як «зняття залишків товарно матеріальних цінностей» та «інвентаризація основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів» є різними по своїй суті та порядком їх правового регулювання. Так, інвентаризація - це передбачений законом спосіб перевірки активів та зобов`язань підприємства та документального підтвердження, необхідний для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності та порядок проведення якої врегульовано нормами Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом МФУ від 02.09.2014 №879. З огляду на викладене, власне саме позивачем за результатами проведеної ним інвентаризації самостійно виведено залишок товарів, який перебуває в реалізації станом на 09.12.2024. Дані щодо проведеної позивачем реалізації товарів за період з 21.11.2024 по 09.12.2024 - 124 од. на суму 395848,75 грн встановлено згідно з базами даних СОД РРО. Згідно з положеннями Закону №265/95-ВР та Порядку №1057 система зберігання і збору даних РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних системи обліку даних РРО у такому вигляді, в якому такі дані були сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами національної системи масових електронних платежів. Так, відомості з СОД РРО є по суті електронними копіями розрахункових документів, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті РРО або в пам`яті модемів, які до них приєднані та надійшли виключно з РРО, що зареєстровані за суб`єктами господарювання, шляхом передачі до органу Державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв`язку зі збереженням їх цілісності та незмінності та відповідно належними доказами дотримання/недотримання платником податків вимог законодавства щодо видачі в паперовому вигляді (електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції. Також вказав, що згідно з пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) не проведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. Наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.
Відповідач також подав до суду додаткові пояснення, в яких вказав, що відомості з СОД РРО є по суті електронними копіями розрахункових документів, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті РРО або в пам`яті модемів, які до них приєднані та надійшли виключно з РРО, що зареєстровані за суб`єктами господарювання, шляхом передачі до органу Державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв`язку зі збереженням їх цілісності та незмінності та відповідно є належними доказами дотримання/недотримання платником податків вимог законодавства щодо видачі в паперовому вигляді (електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції. Також зауважив, що наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації.
Представник позивача подав до суду додаткові пояснення, в яких вказав, що зміст листа від 03.12.2024 №33542/7/99-00-07-03-03-07 не містить відомостей про ТОВ «СПЕШЛТЕХ». Крім цього, цей лист є лише внутрішнім документом, скерованим директором департаменту податкового аудиту ДПС України територіальним органам ДПС. Відповідно цей лист не є «наявною та/або отриманою в установленому законодавством порядку інформацією від державних органів або органів місцевого самоврядування». При цьому, такий лист направлявся в рамках інформаційної взаємодії Державної податкової служби України з її територіальними органами, проте не отримувався від органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Отже у ГУ ДПС у Дніпропетровській області не було інформації щодо можливих порушень ТОВ «СПЕШЛТЕХ» норм законодавства України. Також вказав, що у спірному випадку податковим органом безпідставно обмежено строки для надання документів під час перевірки. Щодо виявлених порушень вказав, що в спірних правовідносинах має бути досліджена саме розрахункова операція, а отже безпосереднім доказом, що підтверджує її вчинення, є розрахунковий документ. Жодних доказів реалізації товару в кількості 35 од. на суму 222595,77 грн ГУ ДПС у Дніпропетровській області під час перевірки не надано. При цьому, товар у кількості 35 од. на загальну суму 222595,77 грн був повернутий на склад відповідно до накладної на переміщення №71/10-4 від 09.12.2024 та накладної на переміщення №71/10_1 від 09.12.2024, а тому такий товар фізично не міг знаходитися у магазині на початку перевірки. Фактично єдиним доказом «реалізації товару без РРО» наданим ДПС є витяг із СОД РРО, однак згідно з практикою Верховного Суду, такі дані не є належним доказом податкового правопорушення і самі по собі їх наявність не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності.
Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, – через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (частина 2 статті 262 КАС України).
Відповідно до частини 9 статті 18 КАС України суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Згідно з Положенням про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яке затверджене рішенням Вищої Ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.
Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі.
Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.
За таких обставин, враховуючи подання позову до суду в електронній формі, наявність технічної можливості, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи в змішаній формі.
Суд на підставі позовної заяви, відзиву, додаткових пояснень, а також долучених письмових доказів,
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» зареєстроване як юридична особа 26.07.2024, податковий номер платника податків: 45459088; основний вид економічної діяльності: 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.
Листом від 03.12.2024 №33542/7/99-00-07-03-03-07 ДПС України повідомило ГУ ДПС в областях та м. Києві, Підрозділи податкового аудиту, що в період з 26.11.2024 по 01.12.2024 на чат-бот ДПС “StopViolationBot” надходила інформація, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким здійснюють податкові органи. Враховуючи викладене вважає за необхідне головним управлінням ДПС в областях та м. Києві забезпечити проведення фактичних перевірок платників податків або об`єктів, інформація про можливі порушення щодо яких зазначена у додатку 1 до листа, та у разі наявності даних для листування повідомити заявника про результати перевірки.
Заступником начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено доповідну записку, відповідно до якої управління отримало лист ДПС України від 03.12.2024 №33542/7/99-00-07-03-03-07 «Щодо інформації, яка надійшла на чат-бот «StopViolationBot». Пропозиція: «Керуючись ст. 19-1, пп. 69.2-2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ, пп. 75.1.3 п. 75.1 ста. 75, на підставі пп. 80.2.2 п. 80.2, ст. 80 Податкового кодексу України» призначити фактичну перевірку суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині «Ябко» за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, 1.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області видано наказ №6214-п від 04.12.2024 «Про проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині «Ябко» за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, 1», в якому вказано, що перевірка призначена «з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства з питань з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), керуючись ст. 19-1, пп. 69.2-2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на підставі пп. 80.2.2 п. 80.2, ст. 80 Податкового кодексу України». Перевірку розпочати з 05.12.2024, тривалість – не більше 10 діб.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі згаданого наказу здійснено фактичну перевірку за вказаною адресою діяльності ТОВ «СПЕШЛТЕХ», за результатами проведення якої складено Акт (довідка) №4001/04-36-07-14/РРО/45459088 від 13.12.2024. Вказаною перевіркою зафіксовано порушення позивачем щодо невідповідності залишків товару після реалізації; не надано у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки (не надано виписки банків).
На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Львівській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 28.01.2025 №2952/13-01-07-09 форма «С» у сумі 333893,65 грн за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Оскільки позивач з оскарженим податковим повідомленням-рішенням не погодився, вважає його протиправним, звернувся до суду з метою скасування такого рішення.
Вирішуючи справу суд застосовує такі норми права.
Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 (далі – ПК України), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до підпунктів 20.1.9, 20.1.10, 20.1.46, 20.1.47 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право:
вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю;
здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів;
під час проведення перевірки та розгляду результатів перевірки отримувати письмові пояснення від посадових (службових) осіб з питань, що стосуються предмета перевірки, та їх документальне підтвердження, у тому числі щодо здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації;
отримувати пояснення від роботодавців та/або їх працівників, та/або осіб, праця яких використовується без документального оформлення, під час проведення перевірок з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання податковим агентом податкового законодавства щодо оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом.
Згідно з підпунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями статті 80 ПК України. Так, пунктами 80.1, 80.2 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до підпункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Згідно з підпунктом 80.4 статті 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Підпунктом 80.5 статті 80 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Згідно з підпунктом 80.6 статті 80 ПК України під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).
Відповідно до підпункту 80.7 статті 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Положеннями підпункту 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи – платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Відповідно до підпункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки – документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.
Довідка перевірки – документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).
У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.
Відповідно до підпункту 86.6 статті 86 ПК України відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.
Згідно з вимогами часини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З доказів долучених до справи суд встановив, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області провело фактичну перевірку суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині «Ябко» за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, 1, яким є ТОВ «СПЕШЛТЕХ». Перед початком проведення фактичної перевірки уповноваженими працівниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено контрольну закупку кабель Apple Lighning to USB (1m) за ціною 649,00 грн із застосуванням РРО та отримано розрахунковий документ встановленої форми та змісту (підпункти 2.2.12-2.2.13 акту (довідки).
Також, на вимогу контролюючого органу позивачем проведено інвентаризацію основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, про шо складено акт «Фактичні залишки торгової точки» від 09.12.2024. Відповідачем досліджено відомості про проведені реалізації товарів за період з 21.11.2024 по 09.12.2024 згідно з базами даних СОД РРО.
За результатами проведення фактичної перевірки складено Акт (довідка) №4001/04-36-07-14/РРО/45459088 від 13.12.2024. У вказаному акті (довідці) зафіксовано порушення:
1) не надано посадовим (службовим) особам органів ДПС у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, а саме: на письмову вимогу контролюючого органу не надано виписки банків, що є порушенням пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України;
2) фактичні залишки станом на 09.12.2024 становлять 741 од. товару на суму 885077 грн. Проведеною інвентаризацією станом на 21.11.2024 встановлено наявність товарних запасів в кількості товару 751 од. на суму 894534 грн. (інвентаризації позивачем не заперечуються). Оприбутковано товару за період з 21.11.2024 по 09.12.2024 – 149 од. на суму 608987,45 грн. Продано товарів за період з 21.11.2024 по 09.12.2024 - 124 од. на суму 39548,75 грн. Залишок товарів повинен становити 776 од. на суму 1107672,70 грн. (894534 грн + 608987,45 грн - 395848,75 грн). Різниця (реалізація без проведення через РРО) складає 35 од. товару на суму 222595,77 грн (1107672,70 грн – 885077,00 грн.).
Отже, контролюючий орган дійшов висновку, що позивач допустив порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та пункту та 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.
Суд зауважує, що позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 28.01.2025 №2952/13-01-07-09 форма «С», яким до позивача застосовані штрафні санкції порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Щодо покликань позивача про порушення процедури призначення та проведення фактичної перевірки, суд зазначає таке.
Під час розгляду справи встановлено, що листом від 03.12.2024 №33542/7/99-00-07-03-03-07 ДПС України повідомило ГУ ДПС в областях та м. Києві, підрозділи податкового аудиту, що в період з 26.11.2024 по 01.12.2024 на чат-бот ДПС “StopViolationBot” надходила інформація, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким здійснюють податкові органи. Враховуючи викладене вважає за необхідне головним управлінням ДПС в областях та м. Києві забезпечити проведення фактичних перевірок платників податків або об`єктів, інформація про можливі порушення щодо яких зазначена у додатку 1 до листа, та у разі наявності даних для листування повідомити заявника про результати перевірки.
Заступником начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено доповідну записку, відповідно до якої управління отримало лист ДПС України від 03.12.2024 №33542/7/99-00-07-03-03-07 «Щодо інформації, яка надійшла на чат-бот «StopViolationBot». Пропозиція: «Керуючись ст. 19-1, пп. 69.2-2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на підставі пп. 80.2.2 п. 80.2, ст. 80 Податкового кодексу України» призначити фактичну перевірку суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, 1.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області видано наказ №6214-п від 04.12.2024 «Про проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, 1», в якому вказано, що перевірка призначена «з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства з питань з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), керуючись ст. 19-1, пп. 69.2-2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ, пп. 75.1.3 п. 75.1 ста. 75, на підставі пп. 80.2.2 п. 80.2, ст. 80 Податкового кодексу України». Перевірку розпочати з 05.12.2024, тривалість – не більше 10 діб.
Згідно з підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності таких підстав:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
З аналізу підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України висновується, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за умови наявності у контролюючого органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків податкової дисципліни у сферах здійснення розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Верховний Суд у постанові від 26.03.2024 у справі №420/9909/23, ухваленої у складі Судової палати, сформулював висновки, за змістом яких податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки. Тобто, якщо відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), покликання у наказі на сам лише підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу 3 пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Відповідно, такий наказ не можна вважати протиправним.
Із змісту наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області №6214-п від 04.12.2024 суд встановив, що фактична перевірка позивача призначена на виконання вимог підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
При цьому, підставами перевірки стали:
- лист ДПС України від 03.12.2024 №33542/7/99-00-07-03-03-07, в якому вказано ГУ ДПС в областях та м. Києві, Підрозділам податкового аудиту забезпечити проведення фактичних перевірок платників податків або об`єктів, інформація про можливі порушення щодо яких зазначена у додатку 1 до листа;
- доповідна записка заступника начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в якій вказано про доцільність призначення фактичної перевірки суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, 1.
Тобто, листом ДПС України від 03.12.2024 №33542/7/99-00-07-03-03-07 та доповідною запискою заступника начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області вказано про необхідність та доцільність проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, 1.
З огляду на викладене суд висновує, що наказ про проведення фактичної перевірки №6214-п від 04.12.2024 відповідає вимогам щодо відображення у ньому достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки. Тому, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства, і відповідно не може бути протиправним.
Як зазначено Верховним Судом у постанові від 26.03.2024 у справі №420/9909/23, ухваленої у складі Судової палати, у випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому, немає підстав вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Отже, такий наказ не можна вважати протиправним.
Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.
Щодо суті виявлених порушень позивачем пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі – Закон №265/95-ВР), суд зазначає таке.
Згідно з статтею 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані, зокрема:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги.
Приписами пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР визначено, що у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
- 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) – за порушення, вчинене вперше;
- 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) – за кожне наступне вчинене порушення.
Отже, пункт 1 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки; 2) непроведення розрахункової операції через РРО; 3) невидача відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.
Перші два обов`язки суб`єкта господарювання походять зі змісту пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, а третій - з пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР. Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення, за яке настає відповідальність за пунктом 1 статті 17 вказаного Закону.
Як свідчить зміст акту (довідки) перевірки, податкового повідомлення-рішення та розрахунку штрафних санкцій відповідачем в спірній частині виявлених порушень застосовано штрафні санкції за порушення пунктів 1 та 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.
Однак відповідно до змісту акту (довідки) перевірки перед початком проведення фактичної перевірки уповноваженими працівниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено контрольну закупку - кабель Apple Lighning to USB (1m) за ціною 649,00 грн. Операція проведена із застосуванням РРО та отримано розрахунковий документ встановленої форми та змісту (підпункти 2.2.12-2.2.13 акту (довідки).
Тобто, під час проведення контрольної закупки позивач вимоги пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР виконав.
Відповідач вказує, що під час проведення фактичної перевірки встановлено, що фактичні залишки станом на 09.12.2024 становлять 741 од. товару на суму 885077 грн. Проведеною інвентаризацією станом на 21.11.2024 встановлено наявність товарних запасів в кількості товару 751 од. на суму 894534 грн. (інвентаризації позивачем не заперечуються). Оприбутковано товару за період з 21.11.2024 по 09.12.2024 – 149 од. на суму 608987,45 грн. Продано товарів за період з 21.11.2024 по 09.12.2024 - 124 од. на суму 39548,75 грн. Залишок товарів повинен становити 776 од. на суму 1107672,70 грн (894534 грн + 608987,45 грн - 395848,75 грн). Різниця (реалізація без проведення через РРО) складає 35 од. товару на суму 222595,77 грн (1107672,70 грн – 885077,00 грн).
Тобто, після проведеної інвентаризації 21.11.2024 залишок товару склав 751 одиниць, після проведеного в період з 21.11.2024 по 09.12.2024 оприбуткування 149 одиниць товару та продажу 124 із них залишок товару мав скласти 776 одиниць. Проте станом на 09.12.2024 згідно з проведеним позивачем зняттям залишків товару, залишок склав 741 одиницю.
З позиції контролюючого органу реалізація 35 одиниць товару проведена без використання РРО та свідчить про порушення позивачем пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.
Факт проведення позивачем реалізації товарів за період з 21.11.2024 по 09.12.2024 встановлено ГУ ДПС у Дніпропетровській області згідно з бази даних СОД РРО. Вказану інформацію відповідач також надав до суду.
Позивач вказує, що контроллючий орган не має права на використання під час проведення фактичної перевірки інформації із СОД РРО, а така інформація не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності.
Проте суд такі покликання позивача вважає помилковими, оскільки відповідно до статті 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків (окрім іншого) є - податкова інформація (пункт 83.1.2).
Суд зауважує, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 09.09.2024 у справі №280/6832/23: «[…] використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційнш та інформаційно- телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.
При цьому, використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки».
З огляду на викладене суд вважає, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області під час проведення фактичної перевірки, мало правову можливість використовувати податкову інформацію яка міститься в СОД РРО, зокрема, щодо про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, інформація та дані яких є фактичним відображенням (дублюванням) розрахункових операцій проведених позивачем у відповідний перевірений період.
Суд також зауважує, що ПК України, регулює порядок призначення та проведення фактичних перевірок та не передбачає для фактичних перевірок наступних обмежень: «фіксація тільки тих фактів, які будуть виявлені на місці проведення такої перевірки», «фіксація лише тих порушень законодавства, які вчинені платником під час здійснення контролюючим органом фактичної перевірки», а також обмеження щодо мінімального строку перебування на перевірці та місця складання акту фактичної перевірки.
Така позиція відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 09.09.2024 у справі № 280/6832/23.
Отже, ГУ ДПС у Дніпропетровській області під час проведення перевірки встановлено реалізацію 35 одиниць товару на суму 222595,77 грн без проведення через РРО, що свідчить про порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.
Позивач вказує, що товар у кількості 35 од. на загальну суму 222595,77 грн був повернутий на склад відповідно до накладної на переміщення №71/10-4 від 09.12.2024 та накладної на переміщення №71/10_1 від 09.12.2024, а тому такий товар фізично не міг знаходитися у магазині на початку перевірки.
Як свідчить зміст акту (довідки) перевірки під час проведення фактичної перевірки позивач надав посадовим особам ГУ ДПС у Дніпропетровській області накладні на переміщення №71/8 від 04.12.2024, №71/9 від 06.12.2024.
Відповідно до вказаних наклад відправник – основний склад (вул. Данилишна, 6, м. Львів), отримувач – магазин, торгова точка (пр. Гагаріна, 1, м. Кривий Ріг). Торгова точка отримала товар у загальній кількості 95 одиниць та на загальну суму 442418,18 грн.
Однак накладної на переміщення товару №71/10_1 від 09.12.2024, згідно з якою торгова точка повернула на основний склад товар (у кількості 47 одиниць на суму 293681,66 грн), під час проведення фактичної перевірки позивач не надавав контролюючому органу.
Представником позивача не надано жодного належного та допустимого доказу, що підтверджує надання такої накладної контролюючому органу ні під час, ні після закінчення перевірки.
Щодо зауважень представника позивача про застосування штрафних санкцій у розмірі 150% відповідно до пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, суд такі вважає безпідставними. При цьому зауважує, що спірна у цій справі фактична перевірка ТОВ «СПЕШЛТЕХ» була не першою і не останньою, а контролюючий орган вже не вперше встановлює порушення позивачем вимог статті 3 Закону №265/95-ВР.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд висновує, що відповідач під час здійснення перевірки та прийняття оскарженого податного повідомлення-рішення діяв в межах та в спосіб передбачений законодавством.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог. Тому, в задоволенні позову слід відмовити повністю.
За правилами статті 139 КАС України стягнення судових витрат на користь позивача, якому у задоволенні позову відмовлено повністю не передбачено.
Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293, 295 КАС України, суд
в и р і ш и в :
1. У задоволенні позову відмовити повністю.
2. Судовий збір покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» (79007, вул. Данилишина Д., 6, офіс 206, м. Львів; ЄДРОПУ 45459088).
Відповідач: Головне управління ДПС у Львівській області (79003, вул. Стрийська, 35, м. Львів; ЄДРПОУ ВП 43968090).

  Суддя	  Кравців Олег Романович