ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1947/26 Справа № 175/7823/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.  
суддів – Петешенкової М.Ю., Городничої В.С.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мух Катерина Борисівна, на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2025 року  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до відповідача  ОСОБА_2  про стягнення аліментів, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. 
Рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, тобто з 09 червня 2025 року та до досягнення дітьми повноліття, тобто щодо ОСОБА_3 до 25.05.2026 року включно та щодо ОСОБА_4 до 15.12.2028 року включно. 
Рішення суду мотивовано тим, що суд першої інстанції не зміг погодитись із розміром аліментів, які просила стягнути позивачка на її користь, у розмірі 1/3 частини доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням наявності великої кількості витрат відповідача та вважав за доцільне визначити розмір аліментів на користь позивачки у розмірі 5000,00 грн. на кожну дитину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 — адвокат Мух К.Б. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мух Катерина Борисівна на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Так, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2023 року у справі №243/4762/23 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 10 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис №218, розірвано. 
Починаючи з березня 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 самостійно визначив місце свого проживання з батьком та його новою родиною за адресою: АДРЕСА_1 . 
09 травня 2025 року ОСОБА_3 самостійно визначив своє місце проживання разом з матірю – ОСОБА_1 .. 
Отже, наразі діти проживають разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . 
Через непрості стосунки між батьками, у позасудовому порядку вирішити питання порядку сплати та розміру аліментів сторонами не вдалося. 
Суд першої інстанції обгрунтовував часткове задоволення позовних вимог тим, що не зміг погодитись із розміром аліментів, які просила стягнути позивачка на її користь, у розмірі 1/3 частини доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням наявності великої кількості витрат відповідача та вважав за доцільне визначити розмір аліментів на користь позивачки у розмірі 5000,00 грн. на кожну дитину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. 
Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1ст. 181 СК України).
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина 1 та 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. 
Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення. 
За змістом частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (частина третя 182 СК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 та від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19, та зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. 
Посилання суду першої інстанції на те, що відповідач має на утриманні пасинка — інваліда дитинства, та те, що щомісячні витрати на дитину інваліда у місяць мінімально складають 35 тисяч гривень, колегія суддів не бере до уваги, оскільки він не є біологічним батьком даних дітей та обов`язку їх утримання у нього не виникло. 
Згідно ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст. 181 СК України).
На наведене суд першої інстанції уваги не звернув, та фактично вийшов за межі заявлених в позовній заяві вимог.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов помилкового рішення, щодо стягнення коштів на утримання дитини (аліменти) у твердій грошовій сумі, оскільки позивачка в позовній заяві просила стягнути аліменти на утримання дітей у частці від доходу відповідача.  
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Отже, колегія дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування рішення з ухваленням нового про задоволення позовних вимог. 
У відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. 
Таким чином, зважаючи на те, що за результатами апеляційного розгляду позовні вимоги задоволено, з  ОСОБА_2  на користь Держави підлягає до стягнення судовий збір за звернення  ОСОБА_1  з позовом в розмірі 1211,20 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 1816,80 грн (1211,20 грн х 150%), що разом становить 3028 грн (1211,20 грн + 1816,80 грн). 
Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мух Катерина Борисівна – задовольнити.
Рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року — скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів — задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Держави судовий збір у розмірі 3028 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови. 
Повний текст судового рішення складено 21 травня 2026 року

Головуючий суддя М.О. Макаров
Судді М.Ю. Петешенкова
В.С. Городнича