УХВАЛА
12 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 754/17117/25
провадження № 61-7806зно26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув заяву  ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Черняк Юлії Валеріївни від участі у розгляді справи про перегляд ухвали Верховного Суду від 08 червня 2026 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Голови Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2025 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди відмовлено. 
Постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2025 року залишено без змін.
22 квітня 2026 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2026 року скасувати. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2026 року справу призначено судді-доповідачеві Лідовцю Р. А., судді, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю., Луспеник Д. Д. 
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2026 року заяву судді Верховного Суду Лідовця Р. А. про самовідвід задоволено. Відведено суддю Верховного Суду Лідовця Р. А. за його заявою від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди. Матеріали касаційного провадження передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 квітня 2026 року, у зв`язку з постановленням Верховним Судом 29 квітня 2026 року ухвали просамовідвід судді Лідовця Р. А., справу призначено судді-доповідачу Черняк Ю. В., судді, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю., Луспеник Д. Д. 
Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано: подати до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для його поновлення та наданням відповідних доказів; надати суду уточнену редакцію касаційної скарги, зазначивши, у чому саме полягає порушення норм процесуального права. Визначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
25 травня 2026 року до Верховного Суду засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 . 
Оскільки станом на 08 червня 2026 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду від 20 травня 2026 року щодо надання клопотання про поновлення строку для подання касаційної скарги, не було виконано.
Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди, повернуто заявнику.
10 червня 2026 року до Верховного Суду засобами електронного зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 08 червня 2026 року за нововиявленими обставинами, у тексті якої висловлено недовіру судді Черняк Ю. В. , а також заперечення щодо того, щоб суддя розглядала та вирішувала заяву ОСОБА_1 . 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 10 ервня 2026 року заяву розподілено судді-доповідачеві Черняк Ю. В., судді, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю., Луспеник Д. Д.
На обґрунтування заяви  ОСОБА_1 зазначає, що, ухвала Верховного Суду від 08 червня 2026 року є незаконною, постановлена не по суті викладених у його касаційної скарги вимог, а тому вважає, що суддя Черняк Ю. В. не може брати участь у розгляді справи та вирішувати заяву ОСОБА_1 .
Розглянувши заяву, а також матеріали касаційного провадження, Верховний Суд вважає заявлений відвід необґрунтованим.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).
Положеннями частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, від 09 листопада 2006 року, § 49-52) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя Черняк Ю. В. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.
За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Доводи заяви про відвід судді Верховного Суду Черняк Ю. В. за суттю зводяться до незгоди ОСОБА_1 із прийнятим суддею процесуальним рішенням про повернення касаційної скарги, а тому не є підставою для відводу судді.
Доводи заяви, зокрема, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права, не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Черняк Ю. В.
Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.
Отже, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Верховного Суду Черняк Ю. В., тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Черняк Юлії Валеріївни від участі у розгляді справи про перегляд ухвали Верховного Суду від 08 червня 2026 року за нововиявленими обставинамивизнати необґрунтованою.
Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Черняк Юлії Валеріївни передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк