Справа № 991/3532/26
Провадження № 1-кс/991/3543/26

У Х В А Л А

22 квітня 2026 року місто Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , 

за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
представника власника майна - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвест менеджмент груп» (далі - АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп») - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 52021000000000296 від 07.06.2021 (далі - кп № 52021000000000296),

у с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується, за чиєю ініціативою воно розглядається
1.На розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі - слідчий суддя, ВАКС) надійшло зазначене клопотання представника АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна.
2.Клопотання обґрунтоване тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кп № 52021000000000296 від 07.06.2021 (далі - у кп № 52021000000000296) за підозрою, зокрема, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 209; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі - КК).
3.Адвокат зазначала, що АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп» є інститутом спільного інвестування, створеним та таким, що здійснює свою діяльність, відповідно до Закону України «Про інститути спільного інвестування».
4.Компанією з управління активами, яка здійснює управління активами АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп» є ТОВ «КУА «Бізнес-Гарант».
5.Відповідно до договору про управління активами № 03062019-КУА від 03.06.2019, який укладено між ТОВ «КУА «Бізнес-Гарант» та АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп», Фонд з метою проведення діяльності зі спільного інвестування доручає, а Компанія з управління активами за винагороду приймає на себе зобов`язання щодо надання послуг з управління активами Фонду від імені, в інтересах і за рахунок Фонду, відповідно до умов та протягом дії цього Договору та відповідно до чинного законодавства України.
6.Під час моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень та надання правової допомоги АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп» 11.03.2026 адвокату стало відомо, що ухвалою Апеляційної палати ВАКС від 19.02.2026 у справі № 991/9276/25 (провадження № 11-сс/991/147/26) у кп № 52021000000000296 відмовлено представнику ОСОБА_4 у задоволенні апеляційної скарги в частині скасування ухвали слідчого судді ВАКС від 12.09.2025 про накладення арешту на майно та майнові права у справі № 991/9276/25, зокрема, на майно АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп».
7.У подальшому, 13.03.2026 адвокатом отримано копію вищезгаданої ухвали слідчого судді ВАКС від 12.09.2025 про арешт майна у справі № 991/9276/25.
8.Зокрема, встановлено, що ухвалою слідчого судді ВАКС від 12.09.2025 у справі № 991/9276/25 постановлено накласти арешт, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2996862280000), яка визначена як майно представником.
9.Ухвала від 12.09.2025 постановлена у кп № 52021000000000296 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), як захід забезпечення можливого покарання у вигляді конфіскації майна ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 209; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК.
10.Однак адвокат уважала, що арешт квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2996862280000), підлягає скасуванню як такий, що накладений необґрунтовано, з порушенням вимог закону, прав та інтересів заявника та третіх осіб.
11.Так в обґрунтування необхідності накладення арешту на зазначене нерухоме майно, слідчий суддя покликався на те, що ця квартира належить на праві власності АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп», кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_4 , тож арешт цього майна є обґрунтованим, оскільки є похідним від арешту активів (корпоративних прав) та запобігатиме знеціненню корпоративних прав зазначеного суб`єкта господарювання внаслідок можливого відчуження належного йому майна.
12.Натомість інформація, що зазначена в ухвалі від 12.09.2025 про те, що АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп» є власником цієї квартири на день постановлення ухвали не відповідає дійсності.
13.Адвокат зазначала, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.03.2026 № 468038492 станом на 12.09.2025 квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2996862280000) не належала АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп», оскільки перебувала у власності фізичної особи ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 490 від 10.09.2025.
14.Отже, ухвалою слідчого судді від 12.09.2025 накладено арешт на нерухоме майно, що не перебувало у власності АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп» чим порушено фундаментальне право на мирне володіння своїм майном (право власності), гарантоване ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини.
15.Таке обтяження майна третьої особи, яка не обумовлена судовим рішенням як причетна будь-яким чином до кримінального провадження, що розслідується, або може нести своїм майном відповідальність за третіх осіб, є таким, що не могло існувати, а у випадку його виявлення підлягає негайному скасуванню як недопустиме порушення.
16.Крім цього, АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп» відповідно до вимог законодавства та договору про відчуження квартири (договір купівлі-продажу, серія та номер 490 від 10.09.2025) як продавець нерухомого майна несе відповідальність перед покупцем ОСОБА_5 .
17.Зважаючи на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна у межах своєї звичайної господарської діяльності АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп» як продавець не знав і не міг знати про те, що 12.09.2025 судом буде постановлено ухвалу про арешт квартири та, відповідно, попередити покупця як нового власника про ризики придбання майна, що у майбутньому буде обтяжене, або відмовитися від укладення такого договору з метою виконання принципу добросовісності тощо.
18.Також адвокат покликалася на те, що накладення арешту на майно інших юридичних осіб лише на тій підставі, що підозрюваний є їх кінцевим бенефіціарним власником або пов`язаною особою, КПК не передбачає.
19.Водночас АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп» не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження у порядку глави 38 КПК, посадовим особам цього товариства про підозру не повідомлено.
20.Тому, на переконання адвоката, у слідчого судді не було процесуальних підстав для застосування арешту до ніби-то майна АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп» з метою забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_4 .
21.З огляду на це, адвокат ОСОБА_3 просила скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді ВАКС від 12.09.2025 у справі № 991/9276/25, а саме з квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2996862280000).
Позиція учасників у судовому засіданні
22.Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, здебільшого покликаючись на обставини, викладені у ньому.
23.Детектив НАБУ у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив закрити провадження за клопотанням, оскільки АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп» не є власником нерухомого майна, тож не наділене правом на звернення із цим клопотанням.
Установлені слідчим суддею обставини, положення закону та мотиви, якими він керувався, постановляючи цю ухвалу
Факти та обставини, установлені слідчим суддею, що мають значення для кримінального провадження
24.Детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кп № 52021000000000296 за підозрою, зокрема, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 209; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК.
25.Ухвалою слідчого судді ВАКС від 12.09.2025 у справі № 991/9276/25 накладено арешт на майно АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп», шляхом заборони відчуження та розпорядження ним, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2996862280000).
26.Відповідно до цієї ухвали слідчий суддя вважав, щоАТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп», кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_4 (100% від розміру статутного капіталу підприємства), на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2996862280000).
27.Тому, на переконання слідчого судді, існувала сукупність достатніх підстав та розумних підозр уважати, що це майно та корпоративні права є предметом можливої конфіскації майна як виду покарання, що передбачене санкціями ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК, та яке може бути призначене ОСОБА_4 судом, у випадку направлення обвинувального акта щодо неї до суду та визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих злочинів.
28.Водночас це нерухоме майно, зареєстроване за АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп», підлягало арешту з метою забезпечення майнової цінності активів (корпоративних прав), які у майбутньому можуть бути конфісковані. Тобто арешт такого майна є похідним від арешту активів (корпоративних прав) та запобігатиме знеціненню корпоративних прав зазначених суб`єктів господарювання внаслідок можливого відчуження належного їм майна.
Положення закону, якими керувався слідчий суддя
29.Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК). 
30.Згідно із ч. 1 та п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. 
31.Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
32.Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
33.Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів; (2) спеціальної конфіскації; (3) конфіскації майна як виду покарання; (4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. 
34.Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
35.Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
36.Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
37.Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя установлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник. У клопотанні власник майна вказує на необґрунтованість накладеного арешту майна, що обумовлює межі дослідження і оцінки обставин справи слідчим суддею у цьому провадженні.
38.Обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, із заявленою у клопотанні про його арешт, метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі; належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про його арешт; розумністю і співмірністю арешту.
Мотиви, з огляду на які слідчий суддя постановив ухвалу
39.06.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368 КК, а саме: у вчиненні за попередньою змовою групою осіб закінченого замаху на зловживання службовим становищем, тобто умисного, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що могло спричинити тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави, а також в одержанні службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, для третьої особи неправомірної вигоди в особливо великому розмірі за вчинення в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їй службового становища.
40.Існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, статтями 191, 209 КК та обґрунтованість підозри ОСОБА_4 адвокат у клопотанні не оспорює, тому слідчий суддя ці обставини не досліджує.
41.Свою позицію представник мотивувала накладенням арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання на майно, котре не належало на праві власності ні підозрюваній, ні АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп», кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_4 (100% від розміру статутного капіталу підприємства).
42.Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КПК, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
43.На підставі інформаційної довідки № 468038492 від 13.03.2026 установлено, що 10.09.2025 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2996862280000), приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 зареєстроване за ОСОБА_7 . Підстава - договір купівлі-продажу, серія та номер: 679, видавник: приватний нотаріус КМНО ОСОБА_6 .
44.Відповідно до ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
45.Отже, станом на час постановлення ухвали від 12.09.2025 квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2996862280000) на праві власності належала ОСОБА_7 , а не АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп», що не було відомо слідчому судді під час розгляду клопотання про арешт майна.
46.Тож це майно не може бути предметом можливої конфіскації майна як виду покарання у сукупності з корпоративними правами АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп», бенефіціаром якого є ОСОБА_4 .
47.Крім цього, арештом цього майна не досягається зазначена мета забезпечення майнової цінності активів (корпоративних прав) АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп», які у майбутньому можуть бути конфісковані, позаяк це майно не було на час постановлення ухвали від 12.09.2025 у власності фонду.
48.Також слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
49.Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: ( 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; ( 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; ( 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
50.Очевидно, що станом на день укладення договору купівлі-продажу квартири (10.09.2026) будь-яких зареєстрованих заборон щодо її відчуження не існувало, розгляд клопотання про арешт майна у справі № 991/9276/25 проводився у закритому судовому засіданні без повідомлення представника АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп», а ОСОБА_5 не міг передбачати ймовірний арешт цього майна у майбутньому.
51.Крім цього, державним реєстратором прав на нерухоме майна ОСОБА_8 ухвалено рішення про відмову в проведені реєстраційних дій № 80914776 від 18.09.2025, відповідно до якого відмовлено у проведені державної реєстрації обтяження речових прав - арешту нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп», на підставі ухвали слідчого судді ВАКС від 12.09.2025 у справі № 991/9276/25, оскільки право власності на об`єкт нерухомості зареєстроване за іншою особою.
52.Тобто попри чинність арешту, накладеного ухвалою слідчого судді ВАКС від 12.09.2025 у справі № 991/9276/25, фактично ця ухвала виконана не була.
53.Понад це, після ухвалення рішення про відмову в проведені реєстраційних дій № 80914776 від 18.09.2025 орган досудового розслідування не вчиняв будь-яких дій щодо арешту цієї квартири як майна ОСОБА_5 або ж скасування попереднього накладеного арешту.
54.Наведені обставини у своїй сукупності вказують на необґрунтованість накладеного арешту.
55.З огляду на це, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи адвоката про існування підстав для скасування арешту з вищезгаданої квартири.
56.Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
57.Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК).
58.Слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав арешту цієї квартири, оскільки вона не перебуває у власності ОСОБА_4 або АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп», кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_4 (100% від розміру статутного капіталу підприємства), тож арешт у цій частині належить скасувати.
Щодо доводів детектива про закриття провадження за клопотанням.
59.Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
60.Тобто правом ініціювати питання про скасування арешту майна наділений, зокрема інший власник або володілець майна.
61.Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
62.Отже, під арештом майна необхідно розуміти позбавлення особи, визначеної ухвалою слідчого судді, права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.
63.Очевидно, що власником квартири є ОСОБА_5 , а не АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп».
64.Водночас відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК учасниками кримінального провадження є як третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, так й інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
65.Згідно із ч. 1 ст. 64-2 КПК третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
66.Ухвалою слідчого судді ВАКС від 12.09.2025 у справі № 991/9276/25 постановлено обмежити право саме АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп».
67.Крім цього, учасником кримінального провадження - третьою особою, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт у справі № 991/9276/25 було саме АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп».
68.Тобто ухвалою слідчого судді ВАКС від 12.09.2025 у справі № 991/9276/25 вирішено питання про права та обов`язки АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп» у частині спірної квартири, власником якої воно не є, зокрема констатовано існування такого права власності та застосування до нього певних обмежень.
69.Також необхідно врахувати, що АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп» відповідно до вимог цивільного законодавства, зокрема засади добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК) та договору про відчуження квартири (договір купівлі-продажу, серія та номер 490 від 10.09.2025) як продавець нерухомого майна може нести відповідальність перед покупцем ОСОБА_5 .
70.З огляду на це, слідчий суддя вважає, що АТ «ЗНВКІФ «Інвест менеджмент груп» наділене правом звернення до слідчого судді із цим клопотанням, а тому клопотання детектива про закриття провадження не підлягає задоволенню.
71.Водночас клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту необхідно задовольнити.
Керуючись статтями 371, 372, 375, 376 КПК, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвест менеджмент груп» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.09.2025 у справі № 991/9276/25 у кримінальному провадженні № 52021000000000296 від 07.06.2021, на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2996862280000).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1