Справа № 766/15755/25
н/п 2/766/3027/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2026 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі: 
головуючогосудді Рядчої Т.І.,
за участю секретаря Рожок О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
в с т а н о в и в :
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 30.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, який зареєстрований в реєстрі за №10184 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 14276,77 грн.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, вчинено виконавчий напис №10184 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 14276,77 грн. Представник позивача зазначає, що кредитний договір №500815442 з АТ «Альфа-Банк», при укладенні не був посвідчений нотаріусом. Чинним законодавством не передбачено можливість вчинення виконавчих написів щодо заборгованості, яка випливає з кредитних відносин, які не є посвідчені нотаріально. Вважає, що виконавчий напис є безпідставним, так як нотаріус вчинив його без відповідних правових підстав. Просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 5500 грн.
Ухвалою від 20.10.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивачка до суду не з`явилася, надала повноваження представнику, який надав клопотання про слухання справи у їх відсутності, на позові наполягав. 
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву до суду клопотання, в якому заперечував проти заявлених позовних вимог. Зазначив, що кредитний договір був укладений в письмовій формі та містить всі істотні умови договору, які скріплені підписом позичальника, а саме: суму кредиту, тип кредиту, процентну ставку, строк кредиту. Вважає, що кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями належать до переліку документів, на яких вчиняються виконавчі написи нотаріусів. Вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5500 грн., оскільки заборгованість за кредитом складає 14276,77 грн., тому розмір правової допомоги є неспівмірним.
Третя особа в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
На підставі виконавчого напису №10184 від 13.03.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», заборгованості за кредитним договором №500815442 від 25.03.2019 року в сумі 14276,77 грн., приватним виконавцем Манікіним Д.С. 23.04.2020 року відкрито виконавче провадження №61897658.
До матеріалів справи надано кредитний договір від №500815442 від 25.03.2019 року, укладений між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , який складається з Анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» та оферти на укладання угоди про надання кредиту, який не посвідчений нотаріально.
Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну найменування юридичної особи, а саме з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», відповідні зміни були внесені до Статуту товариства.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 34 ЗУ "Про нотаріат" визначено, що нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема виконавчі написи.
Так, згідно зі ст. 87 ЗУ "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 ЗУ "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172.
Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 року за №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»
Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.
Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.
З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису -13.03.2020 року керувався пунктом Переліку, який був незаконним та нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку.
Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 13.03.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачкою кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
У зв`язку із чим, суд вважає, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, оскільки, вчинений не на передбаченому Переліком борговому документі кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений.
Суд приходить до висновку, що приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, не перевірив умови, за наявності яких можна вчинити виконавчий напис на підставі договору, який не було посвідчено нотаріально, чим порушив норми Закону України про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, чинного на момент вчинення нотаріальних дій, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є законною та обґрунтованою, оскільки наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Що стосується вимог про стягнення витрат на правову допомогу, в розмірі 5500 грн, суд виходить з наступного.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорі, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення додаткового рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представником позивача на підтвердження своїх вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, подано копію Договору № б/н/25 від 26.08.2025 року про надання професійної правничої допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Калініним С.К., Додаток № 1 до Договору, акт виконаних робіт (додаток №2) від 15.10.2025 року, згідно якого адвокатом Калініним С.К. були виконані роботи на суму 5500 грн., з яких: усна з вивченням документів консультація Клієнта щодо захисту його прав – 500 грн., складання, оформлення (друк) адвокатського запиту приватному виконавцю – 500 грн., вивчення та аналіз сканкопій матеріалів виконавчого провадження – 500 грн., складання, оформлення, подання до суду позовної заяви – 3000 грн., складання заяви про забезпечення позову – 1000 грн.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, суд враховує таке.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.11.2019 року № 905/1795/18.
Верховний суд неодноразово звертав увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Отже, при визначенні суми відшкодування правничих витрат, суд повинен виходити з критерію реальності, співмірності зі складністю справи та розумності.
Враховуючи заперечення представника відповідача, приймаючи до уваги той факт, що судові засідання по розгляду даної справи не проводились, заяви про забезпечення позову до суду не подавалась, зважаючи на складність справи та розгляд її в спрощеному позовному провадженні, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним зі складністю справи, наданий адвокатом обсягом послуг, не відповідає критерію розумності, співмірності та їх стягнення в повному обсязі становить надмірний тягар для відповідача, тому суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача 2550 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином, в зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягають стягненню 1 211,20 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 50, 87, 88 ЗУ "Про нотаріат", ст.15,16,18 ЦК України, ст. ст. 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд
в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 13.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, який зареєстрований в реєстрі за №10184, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 14276,77 грн.
Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2550 грн.
Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всімаучасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Представник позивача:  ОСОБА_2  (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Відповідач: Акціонерне товариство «Сенс Банк» (юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ЄДРПОУ 23494714)
Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович (адреса: 74000, Херсонська область, Бериславський район, селище Високопілля, вул. Банкова, буд.30, 2979904457)

Суддя	Т. І. Рядча