Справа № 130/582/26
2/152/632/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

10 червня 2026 року          м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді – Войнаровського І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, 
у с т а н о в и в:
25 лютого 2026 року ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» звернулося до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 16 жовтня 2024 року між ОСОБА_1 та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «НАЦІОНАЛЬНОЮ АКЦІОНЕРНОЮ СТРАХОВОЮ КОМПАНІЄЮ «ОРАНТА» був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ № 5590274, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «ВАЗ 21061» державний номерний знак НОМЕР_1 . Поліс №АТ 5590274 (Договір страхування), згідно якого забезпеченою є цивільно – правова відповідальність водія транспортного засобу марки «ВАЗ 21061» державний номерний знак НОМЕР_1 . 23 листопада 2024 року о 15-59 год в с. Хоменки по вул. Вінницькій сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: ВАЗ 21061» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_2 . Згідно Постанови Шаргородського районного суду Вінницької області № 152/1669/24 від 27 грудня 2024 року «23 листопада 2024 року о 15-59 год в с. Хоменки по вул. Вінницькій, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALKOTEST 6810, результат 2,53 %. 23 листопада 2024 року о 15-59 год в с. Хоменки по вул. Вінницькій, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_2 . Під час ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив пункт 13.1 Правил дорожнього руху. Згідно Постанови Шаргородського районного суду Вінницької області № 152/1669/24 суду ОСОБА_1 визнано винним у ДТП, та встановлено факт сп`яніння. 27 березня 2025 року до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернувся водій пошкодженого автомобіля та надав документи власника ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 (власник - є ОСОБА_3 ), у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що є страховим випадком відповідно до умов Договору. Відповідно до протоколу огляду та розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ОЦВ-25-02-5056/1 від 08 липня 2025 року, сума пошкоджень склала 12099 грн. Оскільки цивільно – правова відповідальність водія автомобіля власників наземного «ВАЗ 21061» державний номерний знак НОМЕР_1 з приводу виплати страхового відшкодування у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі вище зазначених документів здійснила виплату страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб – ЗАЗ 110207», державний номерний знак НОМЕР_2 , у розмірі 12099 грн., власнику - ОСОБА_3 , що підтверджується банківським перерахунком коштів згідно реєстру безготівкових переказів від суб`єкта господарювання №134 від 08 липня 2025 року та платіжною інструкцією № 40291. Вказує, що пунктом 1. ст. 1191 Цивільного кодексу України: «Особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом. На підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика (Позивача), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи (Відповідача), відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 37. п.1 ч. в) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Право зворотної вимоги страховика (МТСБУ) до особи, відповідальної за заподіяння шкоди Страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до: 1) особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо: а) така особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції; Відповідно до ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі – Закон, у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин). Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідач відповідно до Шаргородського районного суду Вінницької області № 152/1669/24 суду керував транспортним засобом в стані сп`яніння, встановлено факт сп`яніння, та не повідомив страховика в зазначені строки тому зобов`язаний повернути 100% від суми виплаченого страхового відшкодування ПАТ «НАСК «ОРАНТА», а саме кошти у розмірі 12099 грн. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій стороні лише 08 липня 2025 року у сумі 12099 грн.
З огляду на вищевикладене, представник позивача просить стягнути із ОСОБА_1 відшкодування шкоди у розмірі 12099 грн та судові витрати.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 березня 2026 року матеріали цієї цивільної справи передано за підсудністю до Шаргородського районного суду Вінницької області (а.с.30).
Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 20 квітня 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.112). 
Сторони належним чином повідомлялися про дату та час розгляду справи. 
Разом з позовною заявою представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу у порядку спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.6, 88).
Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, на пропозицію суду відзив на позовну заяву не подав (а.с.144-115).
Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.
Судом встановлено, що відповідно до копії полісу №005590274, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» застрахована транспортний засіб ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_4 . Ліміт за шкоду життю та здоров`ю становить – 320000 грн, ліміт за шкоду майну становить 160000 грн, франшиза становить – 2500 грн (а.с.9).
24 лютого 2025 року ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з повідомленням про ДТП, яке сталося за участі ОСОБА_1 (а.с.10).
Відповідно до копії постанови Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2024 року у справі №152/1669/24, провадження №3/152/699/24, 23 листопада 2024 року о 15-59 год в с. Хоменки по вул. Вінницькій, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_4 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALKOTEST 6810, результат 2,53 ‰. При цьому, 23 листопада 2024 року о 15-59 год в с. Хоменки по вул. Вінницькій, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_4 , не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_2 . Під час ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив пункт 13.1 Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с.12-13).
18 червня 2025 року було оглянуто автомобіль ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_2 , про що складено протокол (Акт) огляду транспортного засобу. Огляд автомобіля проводився за участі власника ОСОБА_3 (а.с.14-15).
Згідно з копією розрахунку страхового відшкодування, страхувальник – ОСОБА_1 , договір страхування №АТ-5590274 від 16 жовтня 2024 року, період страхування з 17 жовтня 2024 року по 16 жовтня 2025 року та до копії страхового акта №ОЦВ-25-02-5056/1, сума страхового відшкодування за заподіяну шкоду марки автомобіля ЗАЗ 110207, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 12099 грн, яка нарахована одержувачу – ОСОБА_3 (а.с.15-16).
Відповідно до ремонтної калькуляції №5056 від 26 червня 2026 року, загальна вартість робіт автомобіля Таврія 1102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 14599 грн (а.с.17).
Згідно з копією реєстру безготівкових переказів від суб`єктів господарювання від 08 липня 2025 року №134, отримувач вказаний ОСОБА_3 , призначення переказу – виплата страхового відшкодування у розмірі 12099 грн (а.с.20).
Відповідно до копії досудової вимоги №0290-04-14/168 від 30 липня 2025 року, позивач звернувся до відповідача з проханням сплатити розмір страхового відшкодування у розмірі 12099 грн (а.с.21-22).
31 липня 2025 року ОСОБА_1 звернуся до позивача із звернення про розстрочку страхового відшкодування (а.с.23-24).
Відповідно до копії повторної досудової вимоги №0290-04-14/235 від 22 жовтня 2025 року, позивач звернувся до відповідача з проханням сплатити розмір страхового відшкодування у розмірі 12099 грн (а.с.25-26).
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої заподіяно шкоду життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи.
Згідно зі ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб.
Відповідно до п.п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (яка діяла на момент спірних відносин), страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо така особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. 
Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Отже, з огляду на вищевикладене, враховуючи, що відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої отримав пошкодження транспортний засіб «ЗАЗ 110207», державний номерний знак НОМЕР_2 , зважаючи на те, що позивач відшкодував заподіяну шкоду власнику вказаного транспортного засобу, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» судові витрати у розмірі 3228 грн. 
Керуючись статтями 13, 15, 16, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов Публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди – задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», як відшкодування шкоди, суму у розмірі 12099 (дванадцять тисяч дев`яносто дев`ять) грн та 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн судового збору.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя    І.В. Войнаровський