11.05.2026     Справа № 363/6125/25 

ДОДАТКОВЕ РІШЕНЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого–судді Чіркова Г.Є., розглянувши заяви представників позивача та відповідачки про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат в цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оспорювання батьківства та виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини та відшкодування моральної шкоди, 

встановив:
22 квітня 2026 року по даній справі прийнято рішення, яким позов задоволено частково.
28 квітня 2026 року до суду надійшло клопотання представника відповідачки про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 450 грн.
29 квітня 2026 року до суду надійшла заява представника позивача про стягнення судових витрат, в якій останній просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Представник відповідачки подала до суду заперечення на заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначила, що з огляду на часткове задоволення позовних вимог, заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. В зв`язку з цим просила у задоволенні заяви позивача про розподіл витрат на правничу допомогу відмовити, а у разі її прийняття до розгляду - зменшити розмір заявлених до стягнення витрат.
Розгляд справи здійснюється без виклику сторін згідно ст. 270 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 
22 квітня 2026 року по даній справі прийнято рішення, яким позов задоволено частково. Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зобов`язано внести зміни до актового запису № 137, складеного 18 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , виключивши відомості про ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 ), як батька дитини. 
В задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди відмовлено.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Як вбачається із матеріалів справи, інтереси позивача ОСОБА_1 в суді представляв адвокат Хміль В.М., що діяв на підставі договору про надання правової допомоги від №83 від 25 вересня 2025 року, ордеру серії АІ №2022089, акту наданих послуг адвоката №08/10/25-01 від 08 жовтня 2025 року, рахунку на оплату №43 від 08 жовтня 2025 року, платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» № 2.347445805.1 від 10 жовтня 2025 року (на суму 11 000 грн.), акту №24/04/26-01 від 24 квітня 2026 року, рахунку на оплату №51 від 24 квітня 2026 року.
Згідно акту наданих послуг адвоката №08/10/25-01 від 08 жовтня 2025 року, сторони погодили, що вартість однієї години роботи адвоката становить 2 000 грн. Загальна вартість послуг становить 11 000 грн. 
Відповідно до акту №24/04/26-01 від 24 квітня 2026 року, сторони погодили, що участь адвоката у судових засіданнях 09 грудня 2022 року, 03 лютого 2026 року та 22 квітня 2026 року становить 9 000 грн, тобто по 3 000 грн. за кожне.
Отже, загальна вартість витрат на правничу допомогу становить 20 000 грн., з яких представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_1 10 000 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Інтереси відповідачки ОСОБА_2 в суді представляла адвокат Зюнькіна В.В., що діяла на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №06-11/25 від 06 листопада 2025 року, додаткової угоди №1 від 06 листопада 2025 року до вказаного договору, акту про надану правову (правничу) допомогу у справі №363/6125/25 від 22 квітня 2026 року, рахунку №І-363/6125/25 від 22 квітня 2026 року.
Із акту про надану правову (правничу) допомогу у справі №363/6125/25 від 22 квітня 2026 року вбачається, що загальна вартість наданих послуг за період з 06 листопада 2025 року по 22 квітня 2026 року становить 12 900 грн., що включає складання процесуальних документів та участь у судових засіданнях.
При цьому, із 12 900 грн. представник відповідачки просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 6 450 грн. пропорційно до розміру позовних вимог, в задоволенні яких відмолено.
Відтак, з урахуванням критеріїв співмірності складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатами роботи та значимості вчинених ними дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що вищевказані витрати на професійну правничу допомогу є належним чином обґрунтованими і підлягають розподілу між сторонами.
Підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, судом не встановлено, який є співмірним із складністю справи та із виконаними адвокатами робами (наданими послугами), часом та обсягом наданих послуг.
Разом з тим, за змістом ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Отже, оскільки розмір витрат на правову допомогу, понесених ОСОБА_1 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог складає 10 000 грн., що підлягають стягненню з ОСОБА_2 , а з останньої на користь позивача слід стягнути 6 450 грн.
У той же час, враховуючи положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 , як зі сторони, на яку покладено більший розмір судових витрат, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між зазначеними сумами, а саме 3 550 грн. (10 000 грн. – 6 450 грн.).
Відтак, заяви є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 270 ЦПК України, 
вирішив:
заяви представника позивача Хміля В.М. та представника відповідачки Зюнькіної В.В. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 550 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачка:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Третя особа: Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ЄДРПОУ – 22201070, знаходиться за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Набережна 6А.
Суддя