ЄУН: 336/12017/25
Провадження №: 2/336/1148/2026 
01.05.26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року         м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участю секретаря судового засідання Драгун Т.С., представника позивача Говіної Л.В., розглянувши у загальному позовному провадженні в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ (виділ частки) майна, що перебуває в спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2025 до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява  ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі ордеру про надання правничої допомоги діє адвокат Говіна Л.В., ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ (виділ частки) майна, що перебуває в спільній сумісній власності.
В обґрунтування позовних вимог, які були уточнені шляхом подання 23.12.2025 уточненої позовної заяви, представник позивачі зазначили, що їм - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та відповідачу ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Позивачі перебувають у родинних відносинах з відповідачем, а саме – є її доньками. Просять суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину спірної квартири, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину спірної квартири, припинити право спільної сумісної власності на спільну квартиру.
Ухвалою судді від 17.12.2025 відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.
23.12.2025 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Говіної Л.В. надійшла уточнена позовна заява. Докази направлення цієї заяви відповідачу додані до уточненої позовної заяви.
Ухвалою суду від 03.02.2026 підготовче засідання у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні, представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Говіна Л.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити. Додатково пояснила, що на даний момент відповідачка, у якої знаходиться оригінал Свідоцтва про право власності на житло, ОСОБА_6 , обмежує позивачам доступ до вказаної квартири, у зв`язку з чим між позивачами та відповідачкою виник спір щодо порядку користування даною квартирою. Позивачі бажають розпорядитися належними їм частками у вказаній квартирі, проте вони позбавлені такої можливості, оскільки частки співвласників не визначено. При цьому, вони неодноразово зверталися до відповідачки з пропозицією визначити частки кожного з співвласників у спільному майні, проте відповідачка через неприязні стосунки, добровільної згоди на визначення часток не надає. За вказаною адресою ніхто не проживає, а ключі від цієї квартири знаходяться лише у відповідачки, тобто остання обмежує позивачам у доступі в квартиру. Також, позивачі зазначають, що між власниками спірної квартири виникають спори з приводу використання та утримання спільного майна та сплати комунальних послуг. У зв`язку з чим і виникла необхідність звернутись до суду.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, просила провести судове засідання без її участі, на позовних вимогах наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, про що зазначила у відповідній заяві, скерованій до суду.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву не скористалась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законодавством порядку шляхом направлення судових повісток за адресою місця проживання та шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті «Судова влада» в мережі інтернет.
Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 30,82 кв.м. на праві спільної сумісної власності належить позивачам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та відповідачу ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_1 про право власності на житло, виданим Шевченківською районною радою 13.04.1998.
Аналогічні відомості містяться і у технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_1 , складеному ОП №1 ЗМБТІ 20.03.1998.
ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (виданим повторно) 18.04.2024 Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), серії НОМЕР_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (виданим повторно) 05.09.2025 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), серії НОМЕР_3 .
Відповідач ОСОБА_6 14.02.2007 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (виданим повторно) серії НОМЕР_4 .
ОСОБА_8 , 06.09.2008 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_13 », про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 . 
ОСОБА_7 , 18.10.2006 зареєструвала шлюб з ОСОБА_14 та змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_15 », що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00044608900 від 18.04.2024.
ОСОБА_16 , 19.09.2019 зареєструвала шлюб з ОСОБА_17 та змінила прізвище з « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_18 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 . 
ОСОБА_19 25.01.2025 зареєструвала шлюб з ОСОБА_20 та змінила прізвище з « ОСОБА_18 » на « ОСОБА_21 », про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_7 .
Співвласники квартири АДРЕСА_1 не можуть дійти згоди щодо користування квартирою.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені норми чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 законними та такими, що підлягають повному задоволенню.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними,(ч. 1 ст. 369 ЦК України).
У відповідності до ч. 1-3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, встановлених законом.
У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. 
Аналізуючи наведені вище норми Закону, суд зауважує, що презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності діє, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками або законом. При цьому, судом не встановлено, що між співвласниками спірної квартири існувала будь-яка домовленість щодо розміру часток спільної сумісної власності. За таких обставин, суд доходить висновку, що квартира АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної сумісної власності у рівних частках, тобто по 1/3 частці за кожним. Тому слід визначити за кожним з них права власності по 1/3 частці спірної квартири з припиненням права спільної сумісної власності на цю квартиру.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Ця засада означає, що право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.
Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до ст.ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. 
Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ (виділ частки) майна, що перебуває в спільній сумісній власності підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 10 - 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ (виділ частки) майна, що перебуває в спільній сумісній власності – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 , право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . 
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 право власності на 1/3 чатину квартири АДРЕСА_1 . 
Припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Інформація про учасників справи:
Позивач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .
Позивач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_11 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя П.Л. Коваленко