ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА

Справа № 646/13215/25 
№ провадження 2/646/1377/2026 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року      місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі
головуючої судді Іщенко О. В.,
секретар судового засідання Петренко А. О.,
учасники справи:
представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Усенко М. І.,
відповідачка ОСОБА_1 ,
розглянувши відповідно до приписів частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у порядку заочного розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі
До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в особі представника Усенка М. І. з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 413799 від 15 вересня 2022 року у розмірі 12 327,89 гривень.
В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 вересня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 413799, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у розмірі 3 000,00 гривень на умовах визначених кредитним договором, а відповідачка забов`язалась одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачці грошові кошти у розмірі та у строк, визначений умовами кредитного договору.
Однак, ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 12 327,89 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у сумі 2 507,67 гривень та заборгованості за процентами у сумі 9 820,22 гривень.
01 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024-1, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором № 413799 від 15 вересня 2022 року.
Ураховуючи викладене вище, позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 327,89 гривень.
Окрім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить стягнути з відповідачки на свою користь судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 гривень.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні.
З метою забезпечення повного та об`єктивного з`ясування обставин справи ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова було задоволено клопотання представника позивача про витребування у Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» доказів.
18 травня 2026 року Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» на виконання ухвали Основ`янського районного суду міста Харкова було надіслано на адресу суду інформацію, що витребовувалась.
Представник позивача у судові засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Засобами системи «Електронний суд» надав заяву, у якій просив провести розгляд справи без його участі та зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення по справі.
Відповідачка у судові засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв/клопотань від неї до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надходив.
За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При цьому відповідно до частини четвертої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Частиною першою статті 280 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у зв`язку із неодноразовою неявкою відповідачки у судові засідання та не повідомлення нею про причини такої неявки, не подання відзиву на позовну заяву та ураховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення по справі постановив розглядати справу у порядку заочного розгляду справи за наявними у справі матеріалами.
Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
15 вересня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 413799 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», який підписано сторонами договору у електронному вигляді.
Відповідно до пункту 1.2. зазначеного вище договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язаний одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором.
Як зазначено у пункті 1.3. договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 3 000,00 гривень, тип кредиту - кредит.
Згідно із пунктом 1.4. договору строк кредиту - 365 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
Відповідно до пункту 1.5. договору тип процентної ставки - фіксована.
Стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у пункті 1.4. цього договору.
Знижена процентна ставка - 0,88 % в день та застосовується відповідно до наступних умов - якщо споживач до 15.10.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого траншу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове погашення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Згідно із пунктом 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
У додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 413799 від 15 вересня 2022 року сторони погодили графік періодичних платежів за кредитним договором.

Як встановлено зі змісту паспорта споживчого кредиту, основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача є: тип кредиту - кредит; сума/ліміт кредиту - 3 000,00 гривень; строк кредитування - 365 днів; мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби.

У якості інформації щодо орінтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту дл споживача зазначено таке: стандартна процентна ставка, відсотків річних (застосовується протягом строку кредиту, крім періоду застосування зниженої процентної ставки, якщо виконані умови для її застосування) - 803,00 % річних (2,20 % в день); знижена процентна ставка, відсотків річних (застосовується з дати видачі кредиту до 15.10.2022, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема, до вказаного строку (включно) (+3 дні) здійснена сплата першого платежу з оплати процентів, згідно із графіком платежів або здійснено часткове дострокове повернення кредиту) - 321,2 % річних (0,88 % в день).

Інформація, зазначена у паспорті споживчого кредиту, зберігає чинність та є актуальною до 15 вересня 2022 року (включно).

Як зазначає позивач, договір № 413799 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 15 вересня 2022 року та додатки до нього були підписані ОСОБА_1 у електронній формі за допомогою електронного ідентифікатора, відправленого на її номер телефона.
На підтвердження цього факту до матеріалів позовної заяви додано довідку, складену уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит», згідно із якою ОСОБА_1 , з якою укладено договір № 413799 від 15 вересня 2022 року, була ідентифікована Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» за допомогою одноразового ідентифікатора «М154», відправленого 15.09.2022 на номер телефона НОМЕР_2 .
Судом встановлено, що у договорі № 413799 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 15 вересня 2022 року у графі «Споживач» зазначені персональні дані ОСОБА_1 , у додатку № 1 до вказаного договору у графі «Споживач» зазначено «підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 15.09.2022 09:19:06 ОСОБА_1 ».
У якості підтвердження перерахування кредитодавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» позичальниці ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 3 000,00 гривень на виконання умов, укладеного між ними 15 вересня 2022 року договору № 413799 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», позивач надав лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» № 20251020-2427 від 20 жовтня 2025 року.

Як встановлено зі змісту вказаного вище документа, відповідно до умов договору про організацію переказу грошових коштів № 03052022-1 від 2022-05-03, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пейтек» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» на суму 3 000,00 гривень: дата і час виконання - 2022-09-15 09:20:18, призначення платежу - зарахування на картку, ЕПЗ 5168745609179764.

З інформації, наданої Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк», встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), на яку 15.09.2022 було зараховано грошові кошти у розмірі 3 000,00 гривень.

Згідно із розрахунком заборгованості, складеним уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 413799 від 15 вересня 2022 року станом на 01 лютого 2024 року складає 12 327,89 гривень, з яких: тіло кредиту - 2 507,67 гривень, відсотки за користування кредитом - 9 820,22 гривень.

01 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024-1.

Відповідно до пункту 6.2.3. вказаного вище договору права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників за формою додатку 2 до цього договору та виконання фактором вимог пункту 7.2. договору.

Згідно із пунктом 7.2. договору фактор сплачує клієнту фінансування шляхом перерахування клієнту грошових коштів у сумі, що визначена в пункті 7.1. цього договору, на вказаний у реквізитах до цього договору рахунок, протягом двох робочих днів з дати підписання сторонами цього договору.

Як зазначено у пункті 7.1. договору, сторони домовились, що фінансування (ціна договору) складає 2 528 538,65 гривень без ПДВ.

У той же день сторони договору факторингу № 01022024-1 підписали та скріпили печатками акт приймання-передачі реєстру боржників від 01 лютого 2024 року до договору факторингу № 01022024-1 від 01 лютого 2024 року.

На підтвердження здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» оплати ціни продажу у розмірі 2 528 538,65 гривень позивач надав платіжну інструкцію № 74877 від 01 лютого 2024 року.

Як встановлено з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01022024-1 від 01 лютого 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 413799 від 15 вересня 2022 року на загальну суму 12 327,89 гривень.
Отже, як убачається з наведених вище обставин справи, спірні правовідносини виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», яке набуло право вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит», як кредитодавцем, та фізичною особою ОСОБА_1 - споживачем фінансових послуг.
Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються учасниками цивільної справи.
Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною другою статті 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно із частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Судом встановлено, що 01 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Селфі Кредит" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" було укладено договір факторингу № 01022024-1, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до боржників, визначених у реєстрі боржників.
Відповідно до пункту 6.2.3. вказаного договору права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників та виконання фактором обов`язку щодо сплати фінансування, передбаченого пунктом 7.2. договору.
Матеріалами справи підтверджується, що 01 лютого 2024 року сторонами підписано акт приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 01022024-1, а також здійснено оплату ціни договору у розмірі 2 528 538,65 гривень, що підтверджується наданою позивачем платіжною інструкцією № 74877 від 01 лютого 2024 року.
Окрім того, із витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01022024-1 убачається, що до переліку переданих прав вимоги включено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 413799 від 15 вересня 2022 року на загальну суму 12 327,89 гривень.
За таких обставин суд доходить висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора у зобов`язанні за кредитним договором № 413799 від 15 вересня 2022 року та, відповідно, набуло право вимоги до ОСОБА_1 у межах переданої заборгованості.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із змістом статей 626 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із приписами частин першої та третьої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Згідно із приписами частин першої, четвертої, п`ятої та сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору.
У разі укладення договору про споживчий кредит на умовах кредитування рахунку в ньому має бути передбачено, що кредитодавець має право вимагати повністю повернути суму кредиту в будь-який час із визначенням строку попередження споживача про таку вимогу.
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно із приписами статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до пунктів 5) та 6) частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частин третьої та шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частин першої - третьої статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Позивач, пред`являючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 413799 від 15 вересня 2022 року у розмірі 12 327,89 гривень, обгрунтував право вимоги до відповідачки тим, що між нею та первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», було укладено кредитний договір, який відтворений шляхом використання позичальницею одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на її номер телефону.
Судом встановлено, що у пункті 1.3. договору № 413799 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 15 вересня 2022 року сторони погодили суму кредиту (загальний розмір) - 3 000,00 гривень.
Відповідно до пункту 2.1. вказаного вище договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Як встановлено з інформації, наданої Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_1 було емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), на яку 15 вересня 2022 року зараховано грошові кошти у розмірі 3 000,00 гривень.
Ураховуючи наявні у матеріалах справи докази, які підтверджують надання первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 3 000,00 гривень, суд дійшов висновку, що відповідачка фактично отримала кредитні кошти у зазначеному позивачем розмірі.
Отже, суд доходить висновку, що заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» вимога про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту підтверджена наявними у справі належними та достатніми доказами, тому, підлягає задоволенню.
Стосовно обгрунтування позивачем наявності заборгованості за простроченими відсотками та її розміру суд зазначає таке.
Згідно із пунктом 1.4. договору № 413799 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 15 вересня 2022 року строк кредиту - 365 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
Відповідно до пункту 1.5. договору тип процентної ставки - фіксована.
Стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у пункті 1.4. цього договору.
Знижена процентна ставка - 0,88 % в день та застосовується відповідно до наступних умов - якщо споживач до 15.10.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого траншу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове погашення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Як встановлено зі складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» розрахунка заборгованості, ОСОБА_1 станом на 01 лютого 2024 року має заборгованість за кредитним договором № 413799 від 15 вересня 2022 року у розмірі 12 327,89 гривень, яка складається з: тіла кредиту у сумі 2 507,67 гривень та відсотків за користування кредитом у сумі 9 820,22 гривень.
У період з 15 вересня 2022 року по 14 жовтня 2022 року включно первісним кредитором здійснювалось нарахування відсотків за користування кредитом за ставкою 0,88 % на день, а у період з 16 жовтня 2022 року по 10 вересня 2023 року - за ставкою 2,2 % на день.
Матеріалами справи підтверджується, що нарахування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалось Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» у межах строку дії кредитного договору, а саме протягом 365 днів з моменту його укладення - до 10 вересня 2023 року включно. 
Разом з тим, відсотки нараховувалися відповідно до умов договору та за процентними ставками, прямо погодженими сторонами.
Так, у період з 15 вересня 2022 року по 14 жовтня 2022 року включно первісним кредитором здійснювалось нарахування відсотків за користування кредитом за зниженою процентною ставкою у розмірі 0,88 % на день, застосування якої було передбачено умовами договору в межах програми лояльності. 
Надалі, у період з 16 жовтня 2022 року по 10 вересня 2023 року, відсотки нараховувались за стандартною процентною ставкою у розмірі 2,2 % на день, яка також прямо визначена умовами кредитного договору.
Суд ураховує, що наданий позивачем розрахунок є послідовним, узгоджується з умовами кредитного договору та іншими письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.
За таких обставин суд доходить висновку, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалося правомірно, у межах строку дії кредитного договору та відповідно до погоджених сторонами процентних ставок, тому, позовні вимоги у частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до частин першої та другої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 569/15311/21 зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.
Отже, з урахуванням наведеного, оцінивши надані позивачем докази та встановлені у справі обставини відповідно до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.
Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
В обґрунтування розміру понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 гривень позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладений між клієнтом Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», акт № 92 наданих послуг правової (правничої допомоги) від 08 грудня 2025 року та детальний опис наданих послуг до акту № 92 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року.
З акту № 92 наданих послуг (правової (правничої) допомоги від 08 грудня 2025 року встановлено, що Адвокатським об`єднанням «Апологет» надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» послуги згідно із договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року на суму 8 000,00 гривень.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно із статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
У частині першій статті 60 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі статтею 11 Цивільного процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Пунктом 12) частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до частини першої, пункту 1) частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до частин третьої, четвертої та шостої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Відповідно до пункту 1) частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Отже, суд доходить висновку, що заявлена вимога про стягнення з відповідачки витрат позивача на оплату правничої допомоги у розмірі 8 000,00 гривень підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи те, що за результатами розгляду справи позовна заява підлягає задоволенню, суд, керуючись положеннями статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, уважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

Керуючись статтями 2, 76, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282, 289, 352, 354 та 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 413799 від 15 вересня 2022 року у розмірі 12 327 (дванадцять тисяч триста двадцять сім) гривень 89 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 16 червня 2026 року.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, місто Львів Львівської області, 79029; номер телефона: +380322429908, email: info@kredyt-kapital.com.ua;
Представник позивача: Усенко Михайло Ігорович, РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, місто Львів Львівської області, 79029; номер телефона: НОМЕР_6 , email: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; номер телефона: НОМЕР_8 , email: ІНФОРМАЦІЯ_3 

Суддя О. В. Іщенко