Головуючий І інстанції: Мар`єнко Л.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 р. 	Справа № 520/14845/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Мінаєвої К.В. , Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2026, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/14845/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області   
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, в яких просив суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №203040023996 від 08.05.2025 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області та Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи з 01.12.1995 по 19.05.2005;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 09 травня 2025 року та провести відповідні виплати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працював на Комунальному підприємстві "Харківський метрополітен" за професією машиніст електропоїзда метрополітену з 01.12.1995 по 19.05.2005. Після досягнення пенсійного віку звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, рішенням від 08.05.2025 №203040023996 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовило у призначенні на пільгових умовах з підстав не зарахування до пільгового стажу періоди роботи згідно довідки №03-17/257 від 14.04.2025, оскільки довідка не відповідає формі довідки затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 №920. Вважаючи рішення відповідача безпідставним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2026 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №203040023996 від 08.05.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", період роботи з 01.12.1995 по 19.05.2005.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 01.05.2025, з урахуванням висновків суду по даній справі.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій послався на те, що судом першої інстанції було неповністю з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Відповідач просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2026 у справі № 520/14845/25 та ухвалити постанову, якою в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначив, що до пільгового стажу не зараховано періоди згідно довідки № 03-17/257 від 14.04.2025, оскільки довідка не відповідає формі довідки затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 № 920 (додаток 5), а саме засвідчена двома підписами, замість трьох, відсутні повна назва посади. Також в документах відсутня інформація про перебування/не перебування у відпустках без збереження заробітної плати.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого просив апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області залишити без задоволення.
На підставі положень пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіального органу управління пенсійного фонду з заявою про призначення пільгової пенсії за віком від 21.04.2025.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.04.2025 позивачу відмовлено в призначенні пільгової пенсії.
01.05.2025 року позивач повторно звернувся до Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
До заяви позивач надав такі документи: паспорт громадянина України; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; трудову книжку; заяву про призначення пенсії у довільній формі; довідку КП "Харківський метрополітен" №03-17/257 від 14.04.2025 про помади, які займав позивач; довідку КП "Харківський метрополітен" №189/23.01-07 від 26.03.2025 щодо відсутності наказів про встановлення позивачу неповного робочого дня за період з 01.12.1995 по 19.05.2005; довідку про перейменування КП "Харківський метрополітен"; наказ про атестацію робочих місць КП "Харківський метрополітен" від 24.11.1994 року; наказ про атестацію робочих місць КП "Харківський метрополітен" від 09.04.1997 року; наказ про атестацію робочих місць КП "Харківський метрополітен" від 07.12.1999 року; карту умов праці посади машиністу електропоїзда КП "Харківський метрополітен" станом на 1994 рік; карту умов праці посади машиністу електропоїзда КП "Харківський метрополітен" станом на 1999 рік; карту умов праці посади машиністу електропоїзда КП "Харківський метрополітен" станом на 2003 рік.
Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області та прийнято рішення №203040023996 від 08.05.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з підстав відсутності необхідного пільгового стажу. Страховий стаж особи становить 34 роки 01 місяць 25 днів. Пільговий стаж не підтверджено. До страхового стажу зараховано всі періоди роботи. До пільгового стажу не зараховано періоди згідно довідки №03-17/257 від 14.04.2025, оскільки довідка не відповідає формі довідки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 №920 (додаток 5), а саме засвідчена двома підписами, замість трьох, відсутня повна назва посади. Також в документах відсутня інформація про перебування/не перебування у відпустках без збереження заробітної плати.
Не погоджуючись рішенням відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №203040023996 від 08.05.2025 року про відмову у нарахуванні пенсії з врахуванням пільгового стажу відповідно до п.1 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV підлягає скасуванню, як протиправне, а ефективним та належним способом відновлення порушеного права позивача буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області №203040023996 від 08.05.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.12.1995 по 19.05.2005 року, та повторно розглянути питання про призначення пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на підставі поданої заяви від 01.05.2025.
При цьому, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області має завершити процедуру призначення та нарахування позивачу пенсії, направивши електронну пенсійну справу до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (за місцем проживання позивача) для її виплати, з огляду на що, прийшов до висновку про те, що, позовні вимоги в частині виплати пенсії позивачу, звернені до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи, державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Абзацом 1 частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
У ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами необхідне лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Таким чином, колегія суддів наголошує, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 січня 2023 року по справі № 171/843/17.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 № 773 внесені зміни і доповнення до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме підпункт "а" підрозділу 1 розділу XXI "Транспорт" після позиції 1200100а-12180 доповнено позицією 1200100а-14409 такого змісту: "1200100а-14409 Машиністи електропоїздів метрополітену".
В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком пільгових умовах":
а) затверджені: Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;
б) визнані такими, що втратили чинність: постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та постанова Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 №773.
До Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", позиція "Машиністи електропоїздів метрополітену" не внесена.
Відповідно до рішення Національної служби посередництва і примирення від 11.07.2005 № 05-07-05 "Про колективний трудовий спір між машиністами електропоїздів метрополітенів України та Кабінетом Міністрів України" Кабінету Міністрів України рекомендовано виконати пункт 1 рішення примирної комісії по вирішенню колективного трудового спору між машиністами електропоїздів метрополітенів України та Кабінетом Міністрів України від 10.02.2005 року: "1. Задовольнити вимогу машиністів електропоїздів метрополітенів України: "відновити професію "машиніст електропоїздів метрополітену" в Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36".
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 № 276 внесені зміни до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Підрозділ "Транспортні послуги" зазначеного Списку доповнено позицією - "Машиністи електропоїздів (метрополітену)".
До 01.04.2006 Міністерству транспорту та зв`язку разом з Міністерством охорони здоров`я запропоновано розробити методику проведення атестації робочих місць за умовами праці машиністів електропоїздів (метрополітену). А також забезпечити проведення атестації робочих місць за умовами праці машиністів електропоїздів (метрополітену) державних підприємств "Дніпропетровський метрополітен" і "Харківський метрополітен", а разом з Київською міськдержадміністрацією - на комунальному підприємстві "Київській метрополітен" і подати Мінпраці та соціальної політики до 01.07.2006.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом № 383 від 18.11.2005 Міністерства праці та соціальної політики України при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.
Оскільки постановою Кабінету Міністрів № 36 від 16.01.2003 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 № 276) робота машиністом електропоїзду (метрополітену) віднесена до Списку № 1, то позивач працював за професією та в умовах праці, що віднесені до Списку № 1.
Мотивуючи свою відмову Головне управління Пенсійного фонду України у Львіській області посилалось на те, довідка №03-17/257 від 14.04.2024, видана КП "Харківський метрополітен" не відповідає вимогам форми додатку № 5 Порядку, а саме: довідка засвідчена двома підписами, замість трьох, відсутня повна назва посади. Відсутня інформація про перебування/не перебування у відпустках без збереження заробітної плати.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками відповідача, з огляду на таке.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем до заяви про призначення пенсії від 04.04.2025 року надано трудову книжку, в якій містяться дані про умови праці та характер виконуваної роботи позивача на посадах для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах та дані про період роботи для зарахування до страхового стажу, зокрема трудова книжка позивача містить записи, якими підтверджується факт роботи позивача у спірний період з 01.12.1995 по 19.05.2005 машиністом електропоїзду метрополтену.
Крім трудової книжки, позивачем до заяви про призначення пенсії було подано архівну довідку Комунального підприємства "Харківський метрополітен" від 14.04.2025 №03-17/257, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно працював на КП "Харківський метрополітен" та в період з 01.12.1995 по 19.05.2005 обіймав посаду машиніста електропоїзду метрополітену.
Довідка підписана начальником відділу кадрів та старшим інспектором з кадрів, а також завірена печаткою підприємства. В свою чергу, відповідач не заявляє про недостовірність записів у трудовій книжці позивача.
При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження спеціального стажу роботи на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, є необхідним лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів. Уточнюючі довідки мають надаватися у разі, коли в основному підтверджуючому стаж документі, трудовій книжці, відсутні відомості, що надають право на пенсію на пільгових умовах.
Даний висновок підтверджуються правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 156/173/17, від 11.07.2019 у справі № 423/1156/17, від 18.11.2022 у справі № 560/3734/22.
Водночас, колегія суддів зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Неналежний порядок ведення і заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а.
Підставою для призначення пенсії є наявність необхідного страхового стажу, а не дотримання формальних вимог. Відповідач не врахував, що не всі недоліки записів у наданих позивачем документах можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів.
Таким чином, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Окрім того, орган, що призначає пенсію, на підставі ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. 
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів у підтвердження вчинення пенсійним органом дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, допиту свідків, на підставі яких можна було б додатково підтвердити спірний стаж позивача.
Таким чином, довідка Комунального підприємства "Харківський метрополітен" від 14.04.2025 №03-17/257 повинна враховуватися пенсійним органом під час розгляду заяви про призначення пільгової пенсії, з метою обрахунку пільгового стажу.
Крім того, інформація відображена у вказаній довідці також підтверджується відомостями трудової книжки позивача, яка також була надана разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність не зарахування до пільгового стажу позивача період його роботи з 01.12.1995 по 19.05.2005, наслідком чого стало прийняття оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії.
Таким чином, період роботи з 01.12.1995 по 19.05.2005 підтверджується відомостями трудової книжки ОСОБА_1 , а також довідкою № 03-17/257 від 14.04.2025, отже, враховуючи заявлені позовні вимоги, період роботи з 01.12.1995 по 19.05.2005 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.
Крім цього, відповідачу слід врахувати, що у випадку якщо поданих документів про перерахунок пенсії було недостатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформацію щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Така правова позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі по тексту - Порядок № 22-1) органом, що приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії є відповідні управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі.
Порядком № 22-1 встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій (в тому рахунку і від архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.
Такий підхід узгоджується із нормою частини першої статті 3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї Конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують, як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Водночас суд наголошує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є - трудова книжка. Лише у випадку якщо записи у трудовій книжці не відповідають вимогам чинного на момент їх внесення законодавства, то орган пенсійного фонду повинен вживати заходи з метою перевірки відповідних відомостей, а не покладати тягар негативних наслідків із необґрунтованих підстав на позивача. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не зарахував зазначений період роботи позивача до його страхового стажу, відповідач передчасно дійшов висновку про відсутність необхідного страхового стажу та відмовив у призначенні пенсії. Така відмова є необґрунтованою, прийнятою без урахування та оцінки всіх обставин, що мають значення при прийнятті цього рішення.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №203040023996 від 08.05.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", період роботи з 01.12.1995 по 19.05.2005, та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 01.05.2025, з урахуванням висновків суду по даній справі.
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в оскаржуваній відповідачем частині.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. В апеляційній скарзі також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведених аргументів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2026 по справі № 520/14845/25 залишити без змін . 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	К.В. Мінаєва   І.М. Ральченко