Справа №: 398/4506/18 
провадження №: 3-в/398/23/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України 

"25" червня 2026 р. м.Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді Подоляк Я.М., за участі секретаря судового засідання Суржик І.С., представника органу пробації – Волкова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія подання начальника Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області Гаркуші Я.Є. про вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
ВСТАНОВИВ:
11.06.2026 року від начальника Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області Гаркуші Я.Є. на адресу суду надійшло подання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, із застосуванням аналогії закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано, зокрема протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж позбавлення волі). 
Представник органу пробації у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких заяв і клопотань на адресу суду від нього не надходило. 
Вислухавши пояснення представника органу пробації, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Згідно з ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Аналогічні приписи містить і ст. 298 КУпАП, якою встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Відповідно до ст. 302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання. Згідно зі ст. 247 КУпАП такими обставинами є: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
Не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень (ст. 303 КУпАП).
Встановлено, що постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.12.2018 року по справі № 398/4506/18 ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. Постанова суду набрала законної сили та своєчасно направлена для примусового виконання до Олександрійського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, де ОСОБА_1 08.02.2019 року взятий на облік, заведено особову справу №13/2019 р.
Згідно з повідомленням Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області від 30.03.2026 року №138838 у відділі на виконання знаходиться виконавчий лист №2/398/1063/18 від 30.05.2018 року, виданий Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, станом на 01.01.2026 року заборгованість по аліментам становить 230 597,30 грн. 
Статтею 304 КУпАП передбачено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Суддею не встановлено та в матеріалах подання не містяться докази наявності обставин, які зумовлюють припинення виконання постанови суду від 27.12.2018 року (ст. 302 КУпАП) чи визнання її такою, що не підлягає виконанню (ст. 303 КУпАП).
При цьому, Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає можливості звільнення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, від відбування адміністративного стягнення у зв`язку з закінченням строку давності виконання судового рішення за жодним з видів адміністративних стягнень, у тому числі стягнення у виді суспільно корисних робіт.
Доводи органу пробації про необхідність застосування судом положень ст. 80 КК України як аналогію закону при вирішення питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку з закінченням строку давності виконання судового рішення є необґрунтованими з огляду на наступне.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини дійсно неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п. 1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.
У зв`язку з чим, у разі відсутності відповідних норм у КУпАП, які регламентують певну процедуру (провадження) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має право застосовувати аналогію з кримінальним процесом, тобто Кримінальним процесуальним кодексом України, а не з нормами Кримінального кодексу України, який є законом про кримінальну відповідальність.
При цьому, ч. 4 ст. 3 КК України встановлено пряму заборону застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією. Тобто норму ст. 80 КК України, як і будь-яку іншу норму Кримінального кодексу України, не можна застосовувати за аналогією.
За таких обставин подання органу пробації не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 284, 304 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання начальника Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області Гаркуші Я.Є. про вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Особову справу  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до Олександрійського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області для продовження виконання.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя        Яна Миколаївна Подоляк