Ярмолинецький районний суд Хмельницької області 
Справа № 689/653/26
1-кп/689/96/26

УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого – судді ОСОБА_1 , 
з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
представника потерпілого – адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Ярмолинці в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021243000000794 від 22 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 287 КК України, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дунаївці Дунаєвецького району Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він будучи водієм, який у встановленому чинним законодавством порядку здав в Територіальному сервісному центрі МВС України теоретичний іспит на знання діючих Правил дорожнього руху та практичний іспит на перевірку навичок керування транспортним засобом категорії «А, В, С, С1», що підтверджується виданим йому ТСЦ 6841 від 13.08.2008 посвідченням водія НОМЕР_1 , достовірно знав вимоги Правил дорожнього руху затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі по тексту – Правил). При цьому, 31.07.2019 біля 22.00 год., ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , будучи відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.05.2017, власником автомобіля марки «VolkswagenPassat B3» д.н.з. НОМЕР_3 та відповідно особою, відповідальною за експлуатацію зазначеного транспортного засобу, при цьому не будучи інструктором по навчанню з керування транспортними засобами, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , не має права керування транспортним засобом й не має посвідчення водія, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» посвідчує його право керування транспортним засобом, а отже не є водієм, як це передбачено вимогами п.1.10 Правил, всупереч вимогам п. 2.9 ґ) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання з водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, допустив ОСОБА_7 до керування транспортним засобом автомобілем «VolkswagenPassat B3» д.н.з. НОМЕР_3 , шляхом надання усної згоди на його керування та передачі ключів від вказаного автомобіля. У подальшому, за вищевказаних обставин, 31 липня 2019 року близько 23 години 30 хвилин, водій ОСОБА_7 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, керуючи автомобілем «VolkswagenPassat B3» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , у салоні якого знаходилися його вітчим ОСОБА_5 , матір та молодший брат, рухаючись по вул. Петропавловська смт Ярмолинці Хмельницької області, зі сторони с. Кадиївка Ярмолинецького району в напрямку до смт. Ярмолинці, Хмельницької області, неподалік ТОВ «Ярмолинецький консервний завод», в порушення п. 10.1 Правил перед зміною напрямку з метою об?їзду перешкоди у вигляді припаркованого на його смузі руху автомобіля «RenaultMegan» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки, в порушення вимог п. 1.10 Правил, виїхав на узбіччя автодороги, що не призначене для руху транспортних засобів та, порушуючи п. 12.3 Правил дорожнього руху, в момент виникнення небезпеки для руху, у вигляді пішохода ОСОБА_8 , який у зазначений період часу знаходився на узбіччі дороги та спілкувався по телефону, не вжив заходів для зменшення швидкості або зупинки транспортного засобу та допустив наїзд передньою правою частиною керованого транспортного засобу на потерпілого ОСОБА_8 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_7 вимог Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: - закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня, дифузно-аксонального пошкодження головного мозку, крововиливу в IV шлуночок головного мозку, мозкової коми ІІ (6-7 б за ШКГ), набряку головного мозку, забою м?яких тканин голови, саден шкіри правої половини голови, правої щоки, правої вушної раковини, садна шкіри підковоподібної форми правої тім?яної ділянки голови, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 114 від 31.10.2019 по своєму характеру відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю; множинних поверхневих ран і саден шкіри правого передпліччя, ліктевого суглобу, правого плеча, правої половини грудної клітини і живота, забійної рани правого ліктевого суглобу, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 114 від 31.10.2019 по своєму характеру відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я. 
Таким чином, своїми діями, які виразилися в допуску до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, вчиненому особою, відповідальною за експлуатацію транспортного засобу, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України.
Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення обвинуваченоого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за ст. 287 КК України, оскільки з дня вчинення злочину, передбаченого ст. 287 КК України, минуло більше 5 років (п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України), на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.
Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.
Представник потерпілого щодо вирішення цього клопотання поклався на розсуд суду.
Суд, заслухавши учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання захисника та обвинуваченого підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення по обвинуваченню ОСОБА_5 кваліфіковане за ст. 287 КК України. Згідно із ч. 4 ст. 12 КК України воно належить до нетяжких злочинів.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років – у разі вчинення нетяжного злочину.
Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 287 КК України, де днем вчинення злочину є 31 липня 2019 року.
Отже, станом на 21 травня 2026 року минув 5-річний строк, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України, для притягнення обвинуваченого ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ст. 287 КК України.
Даних щодо зупинення строків давності у зв`язку із ухиленням обвинуваченого від досудового розслідування або суду прокурором та представником потерпілого суду не надано. Не містяться такі і в матеріалах кримінального провадження.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12021243000000794 від 22 травня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 287 КК України, слід закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення корримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кордексу, суд залишає позов без розгляду.
Таким чином, цивільний позов представника позивача – адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 285, 369, 372 КПК України, суд, 

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 задоволити.

Кримінальне провадження по обвинуваченню  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № № 12021243000000794 від 22 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 287 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов представника позивача – адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Суддя       ОСОБА_1