Справа № 606/446/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року       м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Марціцкої І.Б.
з участю секретаря Пазірович Д.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Гордєєва Людмила Іванівна про визнання права власності , -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до Теребовлянської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Гордєєва Людмила Іванівна про визнання права власності на житловий будинок садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .
В обґрунтування вимог позивач вказує, що житловий будинок садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 6 членів: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 , невістка ОСОБА_6 , внучка ОСОБА_7 , внучка ОСОБА_8 , головою якого був ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 . Після смерті ОСОБА_9 спадщину прийняли в установленому законом порядку його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 , однак не оформили спадкові права. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, яку в установленому законом порядку прийняв син ОСОБА_5 , однак не оформив спадкові права. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 . 02.12.2022 року онуки спадкодавця ОСОБА_5 - ОСОБА_10 та ОСОБА_3 уклали спадковий договір, який посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І., відповідно до якого поділили спадкове майно, а саме внучці спадкодавця ОСОБА_10 - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7835 га, яка знаходиться на території Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, онукові спадкодавця ОСОБА_3 - житловий будинок садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6909 га., яка знаходиться на території Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області. 18.06.2024 року ОСОБА_6 склала заповідальне розпордження відповідно до якого заповіла ОСОБА_1 належну їй частку житлового будинку по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 . Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 за заповітом на частку житлового будинку садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , у зв"язку із невизначенням частки майна, що підлягає успадкуванню.  Посилаючись на наведене позивачі, просять задовольнити позов.
Позивачі в судове засідання до суду не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.
Представник відповідача Теребовлянської міської ради у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заперечень не надав.
Третя особа: приватний нотаріус Гордєєва Людмила Іванівна у судове засідання не з"явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.
За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося
Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.
У свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 22 вересня 1991 року, яке було видане на підставі рішення виконкому Кобиловолоцької сільської Ради народних депутатів №20 від 23.07.1991 року «Про оформлення права власності на жилі будинки», вказано, що цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 належить колгоспному двору та складається із 5-ти членів, головою якого є ОСОБА_9 .
Як вбачається із довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради №16/5-08/101 від 10.03.2025 
житловий будинок садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1  належить до колгоспного двору; станом на 15.04.1991 року в житловий будинку із господарськими будівлями та спорудами, були зареєстровані дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 , невістка ОСОБА_6 , внучка ОСОБА_7 , внучка ОСОБА_8 , головою якого був ОСОБА_9 .
Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 виданим 08.03.2003, 08.03.2003 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб.
Як вбачається із свідоцтва про шлюб виданого повторно серії НОМЕР_2 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 10.11.2008 року зареєстрували шлюб 
Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше
У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.
Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/6 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 , що підтвердужється свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим 13.03.2005. Після смерті ОСОБА_9 спадщину прийняли в установленому законом порядку його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 по 1/12 частці жтлового будинку, однак не оформили спадкові права.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 17.07.2006.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно ( 1/6+1/12=3/12 частки житлового будинку), яку в установленому законом порядку прийняв син ОСОБА_5 , однак не оформив спадкові права, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Теребовлянської міської ради 10.03.2025 року №16/5-08/104.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданим 01.06.2020.
29.09.2020 ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_5 , що підтверджується нотаріально посвідченою заявою приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. 
29.09.2020 ОСОБА_6 відмовилась від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою приватним нотаріусом теребовлянського районного нотаріальног оокругу Гордєєвою Л.І. 
02.12.2022 року онуки спадкодавця ОСОБА_10 та ОСОБА_3 уклали спадковий договір, який посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. та зареєстрований в реєстрі за №1714, відповідно до якого поділили спадкове майно, а саме внучці спадкодавця ОСОБА_10 - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7835 га., яка знаходиться на території Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області; онукові спадкодавця ОСОБА_3 - житловий будинок садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6909 га., яка знаходиться на території Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області.
Як вбачається із заповіту, посвідченого старостою Кобиловолоцького старостинського округу 18.06.2024 року, ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 належну їй частку житлового будинку по АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 виданим 18.06.2025.
Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріальног оокругу Гордєєвої Л.І. №256/02-31 від 17.12.2025, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 за заповітом на частку житлового будинку садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , у зв"язку із невизначенням частки майна, що підлягає успадкуванню. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку згідно ст. 1241 ЦК України -відсутні, чоловік померлої ОСОБА_5 помер в 2020 році.
Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного
Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до вимог ч.1ст.1233 ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Як вбачаєтьсяз вимог ч.1 ст.1235 ЦПК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин
Відповідно довимог ч.1ст.1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Гордєєва Людмила Іванівна про визнання права власності є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/6 частки житлового будинку садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , з якого: 1/6 частка в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та 1/6 частка на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку житлового будинку садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/6 частки житлового будинку садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування з законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392, 1233,1261,1268 Цивільного кодексу України, суд ,-
В ИР ІШ ИВ :
Позов  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Гордєєва Людмила Іванівна про визнання права власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/6 частки житлового будинку садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , з якого: 1/6 частка в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та 1/6 частка на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку житлового будинку садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору. 
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/6 частки житлового будинку садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування з законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду .
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Головуючий суддя І.Б. Марціцка