Справа №522/7369/26
Провадження №1-кп/522/2712/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку

13 травня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого – судді ОСОБА_1 
за участю секретаря – ОСОБА_2 ,
здійснивши судовий розгляд у спрощеному провадженні, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні №12026163500000164 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2026 року, у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, непрацюючого, із вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24 березня 2026 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, незаконно, шляхом знахідки, придбав для власного споживання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), який з метою особистого вживання зберігав при собі.
Надалі, 24.03.2026 року о 11 годині 50 хвилин за адресою: м. Одеса, вулиця
Чорноморська, біля буд.14, співробітниками ДОП СП ВП N?2 ОРУП N?1 ГУНП в Одеській області під час патрулювання території Приморського району міста
Одеси було виявлено ОСОБА_3 , який в ході проведення поверхневої перевірки, проведеної на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» повідомив, що в нього є зіп-пакет із порошкоподібною речовиною, після чого було викликано слідчо-оперативну групу. 
У подальшому, 24.03.2026 року у період часу з 12 години 29 хвилин по 12 годину
33 хвилини дізнавачем сектору дізнання відділу поліції N?2 ОРУП?1 ГУНП в
Одеській області було проведено огляд місця події за адресою: м. Одеса, вулиця
Чорноморська, біля буд. 14, під час якого ОСОБА_3 добровільно видав із лівої кишені куртки зіп-пакет із порошкоподібною речовиною.
Встановлено, що порошкоподібна речовина бежевого кольору, масою 0,305 грама, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін). Кількісний вміст МДМА становить 0,229 грама. Особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – МДМА (3,4 метилендіоксиметамфетамін), ОСОБА_3 незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою особистого вживання.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення – кримінальний проступок за ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Як вбачається, із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював встановлені під час дізнання обставини, і згодний із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні, а також беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин, без мети збуту, про що підписав, у присутності захисника  ОСОБА_4 відповідну заяву 29.04.2026 року.
У порядку, передбаченому ст.302 КПК України, прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 надіслав до Приморського районного суду м. Одеси обвинувальний акт, у якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно до ч.1 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.
Відповідно до ч.1 ст.302 КПК України, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст.381 КПК України, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3  у вчиненні указаного кримінального проступку повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту. 
У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3  покарання, суд враховує його особу, та те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення – кримінального проступку.
Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального проступку, що він раніше не судимий.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) зазначено, що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.
Як зазначено у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених.

На думку суду, призначення покарання у вигляді штрафу або виправних робіт є неможливим, так як обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований.
Суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді пробаційного нагляду не буде достатнім для виправлення указаного обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.
З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності вище зазначених двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, та відсутні заборони, зазначені у ч.3 ст.61 КК України, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнити цього обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
На підставі вище указаного, суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.124 КПК України суд вважає необхідним стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави України 5776 грн. 32 коп. документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме, за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №CE-19/116-26/8423-НЗПРАП від 23.04.2026 року.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.
Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ч.2 ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 124, 302, 331, 367-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті – обмеження волі строком на 1 /один/ рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 /один/ рік.
На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 1 /один/ рік покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 13.05.2026 року.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази: експертний пакет NPU6080201 у якому знаходиться зіп-пакет з порошкоподібною речовиною - знищити.
Речові докази: сейф пакет МВС України за N? 6693339, у якому знаходиться порошкоподібна речовина бежевого кольору, масою 0,305 грама, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), вагою 0,229 грама, які зберігаються у камері зберігання ВП N?2 ОРУП N?1 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 42. - знищити.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 5776 грн. 32 коп. на користь держави України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. 
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1