Справа № 450/2403/26 Провадження № 3/450/1437/26 	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №212820 від 06.05.2026, 12.04.2026 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 ухилилася від покладених на неї ст. 150 СК України батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не виховала дитину в дусі поваги до інших, внаслідок чого малолітній застосував фізичну силу стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , висловлювався в його бік нецензурною лайкою.
Таким чином, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник — адвокат Манукян М.А. заперечили проти обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та підтримали доводи, наведені у письмових запереченнях від 28.05.2026.
Захист зазначила, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , який має особливі освітні потреби та навчається в інклюзивному класі. З пояснень ОСОБА_2 , свідків та інших матеріалів справи вбачається, що 12.04.2026 саме ОСОБА_3 спровокував конфлікт, ображав ОСОБА_2 , вживав щодо нього нецензурну лексику та першим застосував фізичну силу. Натомість дії ОСОБА_2 були реакцією на протиправну поведінку останнього та спрямовані на самозахист.
Крім того, захист звернув увагу на позитивну характеристику ОСОБА_2 з навчального закладу, тоді як характеристика ОСОБА_3 свідчить про його емоційність, імпульсивність та схильність до вживання нецензурної лексики.
На думку сторони захисту, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків або неналежне виховання нею сина. Також відсутні докази того, які саме обов`язки, передбачені законодавством, не були нею виконані та в чому конкретно полягало таке порушення.
Посилаючись на положення ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, практику ЄСПЛ щодо стандарту доказування «поза розумним сумнівом» та те, що обов`язок доказування покладається на орган, який склав протокол, захист вказав на недоведеність вини ОСОБА_1 .
На переконання сторони захисту, конфлікт виник внаслідок дій ОСОБА_3 та не перебуває у причинному зв`язку з виконанням чи невиконанням ОСОБА_1 батьківських обов`язків. У зв`язку з цим захист просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить наступного висновку.
Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП України настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Судом було досліджено відеоматеріали, долучені до матеріалів справ №450/2402/26 та №450/2403/26, з яких вбачається, що 12.04.2026 о 19 год. 19 хв. ОСОБА_4 наніс удари ОСОБА_2 . Надалі, о 19 год. 27 хв., ОСОБА_4 знову вступив у конфлікт із ОСОБА_2 та своїми діями спровокував продовження бійки.
Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б беззаперечно підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Зокрема, відсутні докази, які б свідчили про ухилення нею від виконання батьківських обов`язків або неналежне виховання сина. Натомість наявні у справі матеріали підтверджують належне виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків та не встановлюють причинно-наслідкового зв`язку між її поведінкою і конфліктом, що виник між неповнолітніми. 
Крім того, суд погоджується з позицією сторони захисту, що причиною конфлікту стали дії ОСОБА_3 , який першим спровокував фізичний конфлікт, тоді як дії ОСОБА_2 були реакцією на протиправну поведінку останнього. 
Таким чином, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП не доведена, суд приходить висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. 
У відповідності до ч. 1 п. 1 ст. 247 КупАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Виходячи з викладеного, з врахуванням положень ч. 1 п. 1 ст. 247 КупАП, вважаю, що в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КупАП, провадження в даній справі слід закрити.
Керуючись ст. ст. 7, 245, 247, 251, 283, 284 КупАП,-

п о с т а н о в и в:

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – закрити в зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з моменту її винесення.
  Суддя:	  	  Д. А. Кукса