МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ 

Справа № 210/2013/26 
Провадження № 3/210/548/26 

П О С Т А Н О В А
іменем України
20 травня 2026 року       м. Кривий Ріг

Суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Вікторович Н.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
18 березня 2026 року у провадження судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу, відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 608975 від 07.03.2026 складений відносно ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 608975 складеного 07.03.2026 о 23 год. 21 хв., поліцейським взводу № 2, роти № 1, батальйону № 1 Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Моськіною А.В., що 07.03.2026 року о 22 годині 55 хвилин в м. Кривий Ріг, вулиця Соборності, будинок 42, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №608975 від 07.03.2026, ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи був повідомлений під час складання вказаного протоколу, що підтверджується наявним підписом. 
Однак, в судове засідання призначене на 01 квітня 2026 рок ОСОБА_1 присутній не був, поза межами судового засідання від адвоката Шелудько А.О. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення розгляду справи. Вказане клопотання було задоволено судом та відкладено розгляд справи на 08 квітня 2026 року.
В судове засідання призначене судом на 08 квітня 2026 року адвокат Шелудько А.О. присутній не був, у зв`язку з відсутністю доказів належного повідомлення особи, відносно якої складено адміністративний протокол про день та час розгляду справи, судом було відкладено слухання справи на 27 квітня 2026 року.
Присутній у судовому засіданні 27 квітня 2026 року адвокат Шелудько А.О. просив долучити до матеріалів справи Довідки №760 від 09.04.2026 за підписом командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у вказаній ВЧ. Просив суд відкласти розгляд справи для уточнення обставин які відбувались 07.03.2026 року, оскільки наявний матеріалах справи відео файл не містить відомостей про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, підстави його зупинки. Вказане клопотання було задоволено судом та відкладено розгляд справи на 06 травня 2026 року.
Присутній у судовому засіданні 06 травня 2026 року адвокат Шелудько А.О. просив суд повторно відкласти розгляд справи, оскільки поспілкуватись з ОСОБА_1 йому не вдалось можливим, так як останній перебував на бойовому завданні та його телефон був вимкнутий. Вказане клопотання судом було задоволено та відкладено розгляд справи на 20 травня 2026 року.
Присутній у судовому засіданні 20 травня 2026 року ОСОБА_3 суду пояснив, що ОСОБА_1 йому розповів, що того дня , 07.03.2026 року він взагалі не керував транспортним засобом BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом автомобіля була власниця цього автомобіля, його дружина ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_1 мав пошкодження ока та контузію та не міг вночі достатньо гарно бачити. Коли вони рухались на автомобілі по місті та побачили, що їм назустріч рухався автомобіль патрульної поліції, в цей момент ОСОБА_5 повідомила йому, що вона в гостях випила келих шампанського. Оскільки це було неподалік від дому, то ОСОБА_6 сказав щоб дружина прискорилась та припаркувалась біля дому. Через деякий час, у дзеркалі заднього виду вони побачили, що працівники поліції почали розвертатись та ОСОБА_5 керуючи автомобілем трохи прискорилась та зупинилась на червоній лінії по вул. Соборності, де вийшовши з-за керма одразу пішла додому. В цей час ОСОБА_6 забрав речі з автомобіля та послідував за дружиною, коли його почали наздоганяти працівники поліції та одноголосно вказувати, що саме він був за кермом. Перевіривши документи на автомобіль, працівники патрульної поліції просили його перегнати автомобіль, бо начебто він стоїть не під тим кутом як потрібно, на що ОСОБА_6 повідомив, що він не має при собі ключів, бо він не був за кермом. Потім, один з працівників патрульної поліції безпідставно почав висовувати припущення, що в нього на боді камері зафіксовано, як саме ОСОБА_1 був за кермом, однак на його прохання показати відео, йому було відмовлено. Після чого, ОСОБА_1 почав йти додому та був безпідставно затриманий працівниками поліції, які почали пропонувати йому пройти медичне обстеження, не дивлячись на те, що їм було достовірно відомо, що 07.03.2026 року ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. У зв`язку з чим адвокат просив суд закрити провадження по вказаній справі, оскільки співробітниками патрульної поліції не було надано суду доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом 07.03.2026 року.
Заслухавши пояснення захисника Шелудько А.О. та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про їх невідповідність фактичним обставинам та порушенню працівниками поліції інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджений Наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853. 
В протоколі серії ЕПР1 № 608975 складеного 07.03.2026 вказано, що водій мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду. 
У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 608975 складеного 07.03.2026 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.
Відповідно до п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення. 
Відповідно до роз`яснень, викладених у вищенаведеній постанові Верховного Суду України, судам слід ураховувати, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. 
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
За вказаних обставин, матеріали провадження не містять достовірних відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в змісті визначення цього терміну, а тому зазначене в принципі не породжувало обов`язку проходити огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння. Крім того, з долученого відео вбачається, що під час спілкування інспектора патрульної поліції з ОСОБА_1 останній взагалі не знаходиться в транспортному засобі, будь-яких свідків які б підтвердили факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 на відео відсутні. 
За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення складено працівником поліції з порушенням норм чинного законодавства, оскільки приєднаний до матеріалів справи відеозапис не містить фіксації події, яка б підтверджувала факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вчинення будь-якого порушення Правил дорожнього руху України. Таким чином твердження захисника Шелудько А.О. про те, що ОСОБА_1 не виконував функції водія нічим не спростоване, а тому вважається релевантним.
У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 
Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997 року; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року. 
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. 
Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції. 
Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року). 
ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»). 
Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.
Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.
Враховуючи те, що в ході судового розгляду не підтверджений той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому суд приходить до висновку, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Відсутність об`єктивної сторони свідчить про відсутність його складу, що згідно положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення. 
При цьому, суд враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».
Відповідно до стаття 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - суду не надано. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247 п.1, 251, 252, 283, 284 КУпАП України, суд – 
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП – закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185-3 КУпАП.

Суддя: Н. Ю. Вікторович