Справа № 948/431/26 
Номер провадження 2/948/467/26 

05.06.2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Тимофєєвої Г.Л., 
за участю секретаря судового засідання Порохні І.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

У С Т А Н О В И В:
06.05.2026 року позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення 23-х років.
В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Машівського районного суду Полтавської області було розірвано. Від шлюбу мають повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із нею. В даний час, син навчається на І курсі освітнього ступеню бакалавр у навчально-науковому інституті фінансів, економіки, управління та права Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка». В зв`язку з навчанням вона несене фінансові витрати на оплату навчання, проживання, транспортні переїзди та інші додаткові витрати. У зв`язку з навчанням син самостійно отримувати заробіток не має можливості, стипендію не отримує. Позивач, як мати надає йому посильну допомогу, але цього не достатньо і самостійно забезпечити його матеріально на період навчання не в змозі. Відповідач працює, але не надає грошової допомоги синові, незважаючи на те, що має таку можливість. У зв`язку з чим звернулася до суду з вказаним позовом. 
Ухвалою суду від 08.05.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність. Позивач підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні (а.с.4,5)
Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про визнання позову в повному обсязі, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина на час його навчання, оскільки зазначив, що має можливість надавати допомогу, так як він працює водієм в ПП «Компанія «Надєжда»» (а.с.46-47).
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
За положеннями ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вивчивши матеріали справи, враховуючи позицію сторін у справі, виходить з такого.
Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Машівського районного управління юстиції Полтавської області 23.08.2014, актовий запис №38, ОСОБА_5 , після укладання шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.14)
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Машівського районного управління юстиції Полтавської області , в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №13 27.03.2008 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.13).
Таким чином, ОСОБА_3 , є повнолітньою особою. Крім цього, з вказаного свідоцтва вбачається, що позивач ОСОБА_7 є його матір`ю, а відповідач ОСОБА_2 є його батьком.
Згідно з довідкою Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» навчально-наукового інституту фінансів, економіки, управління та права № 10-209 від 01.04.2026 ОСОБА_3 є студентом 1 курсу, освітнього ступеня бакалавр, групи 101-ЕР навчально-наукового інституту фінансів, економіки, управління та права за освітньою програмою «Маркетинг за спеціальністю D5 за денною формою навчання, за контрактом. Строк навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029 (а.с.15).
З доданого позивачем до позовної заяви договору №04.47-25 від 18.08.2025 про навчання у НУ «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» між НУ «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» та ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 несе витрати з оплати вартості навчання сина ОСОБА_3 , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 168400,00 грн, також відповідно до наданих квитанцій вбачається, що ОСОБА_4 19.08.2025, 09.12.2025, 07.04.2026 сплатила кошти за навчання сина на рахунок навчального закладу (а.с.19,20, 21)
З довідки виданої навчальним закладом вбачається, що ОСОБА_3 стипендію не отримує.
Як вбачається з довідки УСЗН Полтавської районної державної адміністрації про доходи № 61/05-09 від 09.01.20256, за період з січня 2025 року по грудень 2025 року ОСОБА_1 отримала дохід в розмірі 230205,60 грн (а.с.18).
З витягу з реєстру територіальної громади про місце реєстрації, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований разом зі своєю матір`ю, позивачкою ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а.с.8, 11)
Судом враховано визнання позову відповідачем, який у своїй заяві зазначив, що має можливість надавати синові допомогу, оскільки працює та отрує заробітну плату (а.с.46). 
Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Вищезазначені встановлені обставини дають суду підстави для висновку, що повнолітній ОСОБА_3 продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а його батько ОСОБА_2 таку матеріальну допомогу на його утримання надавати може, оскільки є працездатною особою.
Надаючи правову кваліфікацію виниклим між сторонами правовідносинам суд виходить з такого.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Згідно із ч.ч. 1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов`язку буде неможливим.
Суд враховує те, що син позивачки продовжує навчання на денній формі та не має джерел для існування, крім матеріальної допомоги з боку матері, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, проте добровільно таку допомогу не надає. Враховуючи наявність у ОСОБА_3 обох батьків, вони мають нести витрати на його утримання спільно. 
Відповідач доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність інших утриманців), не подав.
Відповідно до ч. 1ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Таким чином, керуючись положеннями глави 16 СК України, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 є повнолітнім, але не досягла 23 річного віку, навчається на денній формі Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» навчально-наукового інституту фінансів, економіки, управління та права, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити та визначити розмір аліментів, на утримання ОСОБА_3 , який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з 06.05.2026 та до закінчення ним навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років.
Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 1 331, 20 грн, оскільки позивачку звільнено від сплати судових витрат.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст.12,13,76, 141,211, 223, 258,259,265,273,280, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з 06.05.2026 та до закінчення ним навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років.
Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );
відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 );
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя       Г.Л.Тимофєєва