Справа № 172/477/26
Провадження № 2/172/226/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2026 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно, - 

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки ОСОБА_2 вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу, який був нотаріально посвідчений 18 вересня 1986 року державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори Селегень А.Б., позивачці на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу був зареєстрований Первомайським міським БТІ Луганської області та внесений 25.09.1986 року в реєстрову книгу за №33 за реєстром №5515, про що свідчить відповідний реєстраційний напис, який міститься на останній сторінці цього правовстановлюючого документу. Відповідно до змісту договору купівлі-продажу та згідно з відомостями, зазначеними в технічному паспорті, до складу зазначеного домоволодіння входять: житловий будинок «А-1» загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м., а також господарські будівлі і споруди – літня кухня «Б», сарай «В», погріб «Г», вбиральня «И», огорожа №№ 1,2,3,4,6 та водопровід № 5. З метою отримання з боку держави грошової компенсації за знищене нерухоме майно позивачка в грудні 2025 року через мобільний застосунок «Дія» подала відповідну заяву, в прийнятті якої позивачці було відмовлено у зв`язку з відсутністю відповідних відомостей про право власності на нерухоме майно в державних реєстрах України. Після чого позивачка звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою про проведення державної реєстрації та визнання за нею права власності на вищевказаний будинок, проте в проведенні державної реєстрації речових прав на заявлене нерухоме майно позивачці було відмовлено, що підтверджується відповідним рішенням №83041141 від 28.01.2026 року. При цьому зі змісту зазначеного рішення вбачається, що необхідні відомості про реєстрацію за позивачкою права власності на домоволодіння в єдиних державних реєстрах, доступ до яких визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відсутні, що не лає можливості встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно. А відповідно до листа Попаснянської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області від 27.01.2026 року №03.01/251, «надання будь-яких документів або інформації щодо відомостей про реєстрацію права власності на заявлений об`єкт нерухомого майна не є можливим, оскільки у зв`язку з тимчасовою окупацією території Попаснянської міської територіальної громади в розпорядженні Попаснянської міської військової адміністрації дана інформація відсутня, архіви Попаснянського бюро технічної інвентаризації (на даний час – відділ технічної інвентаризації Попаснянського комунального підприємства «СКП», діяльність відділу призупинена) наразі знаходяться на тимчасово окупованій території, доступ до них також відсутній, їх місцезнаходження та стан збереження невідомий». У зв`язку з чим позивачка вважає, що за таких обставин було порушено належне їй та гарантоване Конституцією України право приватної власності на нерухоме майно, за захистом якого позивачка змушена звернутися до суду з цим позовом. Просить суд визнати за позивачкою право власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами – літня кухня «Б», сарай «В», погріб «Г», вбиральня «И», огорожа №№ 1, 2, 3, 4, 6, водопровід № 5, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
У позовній заяві представник позивача Закопайло В.С. просить розглядати справу у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує.
Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, у судове за сідання не з`явився.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України). 
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України).
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою.
Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до договору купівлі-продажу, який був нотаріально посвідчений 18 вересня 1986 року державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори Селегень А.Б., ОСОБА_1 на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу був зареєстрований Первомайським міським БТІ Луганської області та внесений 25.09.1986 року в реєстрову книгу за №33 за реєстром №5515, про що свідчить відповідний реєстраційний напис, який міститься на останній сторінці цього правовстановлюючого документу. 
Відповідно до змісту договору купівлі-продажу та згідно з відомостями, зазначеними в технічному паспорті, до складу зазначеного домоволодіння входять: житловий будинок «А-1» загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м., а також господарські будівлі і споруди – літня кухня «Б», сарай «В», погріб «Г», вбиральня «И», огорожа №№ 1,2,3,4,6 та водопровід № 5. 
Позивачка звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою про проведення державної реєстрації та визнання за нею права власності на вищевказаний будинок, проте в проведенні державної реєстрації речових прав на заявлене нерухоме майно позивачці було відмовлено, що підтверджується відповідним рішенням №83041141 від 28.01.2026 року. При цьому зі змісту зазначеного рішення вбачається, що необхідні відомості про реєстрацію за позивачкою права власності на домоволодіння в єдиних державних реєстрах, доступ до яких визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відсутні, що не лає можливості встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно. 
Відповідно до листа Попаснянської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області від 27.01.2026 року №03.01/251, «надання будь-яких документів або інформації щодо відомостей про реєстрацію права власності на заявлений об`єкт нерухомого майна не є можливим, оскільки у зв`язку з тимчасовою окупацією території Попаснянської міської територіальної громади в розпорядженні Попаснянської міської військової адміністрації дана інформація відсутня, архіви Попаснянського бюро технічної інвентаризації (на даний час – відділ технічної інвентаризації Попаснянського комунального підприємства «СКП», діяльність відділу призупинена) наразі знаходяться на тимчасово окупованій території, доступ до них також відсутній, їх місцезнаходження та стан збереження невідомий».
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 317, 319, 328, 334, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно – задовольнити.
2. Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами – літня кухня «Б», сарай «В», погріб «Г», вбиральня «И», огорожа №№ 1, 2, 3, 4, 6, водопровід № 5, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя   І.Г. Битяк