Харківський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року
селище Покотилівка Харківської області 
Справа №635/2088/26
Провадження №3/635/1071/2026
Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення передбачену частиною 1 статті 130, статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 
УСТАНОВИВ:
До Харківського районного суду Харківської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №602189 від 27 лютого 2026 року відносно ОСОБА_1 щодо скоєння правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, протокол серії ЕПР1 №602180 від 27 лютого 2026 року відносно ОСОБА_1 щодо скоєння правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. 
В судовому засіданні представник особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не визнає та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, правопорушення за статтею 124 КУпАП – визнає в повному обсязі.
Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду
Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного.
Згідно з частини 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306(із змінами та доповненнями, ПДР).
Під час розгляду справи судом встановлені наступні обставини: згідно протоколу серії ЕПР1 №602180 від 27.02.2026 вбачається, 12 лютого 2026 року о 21 годині 43 хвилин сел.Васищеве, дорога Харків-Зміїв 15+500 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Lexus RX350 реєстраційний номер НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням внаслідок чого автомобіль з`їхав в кювет та отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Положеннями статті 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до пункту 12.1 ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Факт вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1  за статтею 124 КУпАП підтверджується та вина повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№602180 від 27 лютого 2026 року , який складений у максимальній відповідності з вимогами статті 256 наведеного Кодексу та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР;
- схемою місця ДТП від 12 лютого 2026 року, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди, таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючи дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження та фототаблицею до неї;
- особистою заявою ОСОБА_1 від 13.02.2026 в якій зазначив, що потрапив у ДТП від власної необережності, отримав тілесні ушкодження, крім нього ніхто не постраждав та просив у зв`язку з цим, не відкривати кримінальне провадження.
- поясненнями захисника у судовому засіданні, який підтвердив обставини вчинення ДТП та визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшов до висновку, що в діях  ОСОБА_1  міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП – порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.
Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №602189 від 27.02.2026, вбачається 12 лютого 2026 року о 21 годині 43 хвилин дорога Харків-Зміїв 15+500 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 не впорався з керуванням, внаслідок чого, здійснив ДТП та згідно довідки 13.02.2026 00:17 год. та згідно результату аналізу №299 від 13.02.2026 №95443-202/6 водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а саме мав вміст етилового спирту в крові 1,630 г/л, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Положеннями частини 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, щодо керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Хлопов А.В. зазначив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не визнає, вважає її не доведеною, протокол не є доказом по справі, а також відсутні належні докази на підтвердження скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, зокрема щодо керування транспортним засобом, відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та безперервної фіксації події на пристрій, згідно діючого законодавства.
Вищевказані доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та не приймаються судом з огляду на наступне.
З досліджених судом відеофайлив вбачається, що 12.02.2026 працівники поліції прибули на місце ДТП. 
На місці події перебували працівники екстреної медичної допомоги, дорожньої служби та співробітники ДСНС України.
Під час спілкування поліцейські з`ясували обставини події. Працівники дорожньої служби повідомили, що автомобіль з`їхав у кювет, після чого почав тріщати, працівники дорожньої служби витягнули водія з автомобіля, а згодом останній пішов у бік лісосмуги та зник.
Аналогічні пояснення надав і працівник дорожньої служби, який пояснив, що моменту вчинення ДТП він не бачив. З його слів, під час руху службовим транспортом вони помітили автомобіль у кюветі, після чого їхній водій дістав особу з-за керма транспортного засобу, який знаходився у кюветі. Надалі сталося загоряння автомобіля.
Також працівниками поліції у службовому автомобілі була встановлена особа водія, яким виявився ОСОБА_1 , який надав пояснення щодо обставин ДТП.
Зі змісту розмови між працівниками поліції та водієм не слідує, що водій ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Крім того, у судовому засіданні захисник підтвердив, що ОСОБА_1 визнає вину за статтею 124 КУпАП, що у сукупності також підтверджує факт керування ним транспортним засобом. Ураховуючи наведене, суд не приймає до уваги аргументи сторони захисту, щодо не доведеності факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом.
З досліджених судом відеозаписів також вбачається, що ОСОБА_1 перебував у травмованому та тяжкому фізичному стані: мав закривавлене обличчя, скаржився на біль у нозі та руці.
Ураховуючи стан здоров`я водія ОСОБА_1 після ДТП працівники поліції невідкладно викликали «102» з метою надання водію першої невідкладної медичної допомоги та дійсно не пропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу або пройти відповідний медичний огляд у закладі охорони здоров`я, з огляду на його стан здоров`я, що цілком відповідало обставинам даної події.
Також в матеріалах справи міститься протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та фототаблиця до протоколу від 12 лютого 2026 року складеним старшим слідчим СВ ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Шмадченком Д.А та особисті пояснення ОСОБА_1 від 12.02.2026 з яких вбачається, що 12.02.2026 у вечірній час рухався на автомобілі у бік міста Харкова, на в`їзді у сел.Васищеве побачив, що на проїжджій частині стоїть автомобіль та його об`їздив зустрічний автомобіль внаслідок чого виїхав на його полосу. ОСОБА_1 для уникнення зіткнення вирішив з`їхати в кювет, внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження, а він тілесні ушкодження.
Таким чином, із наявних доказів судом встановлено, що ДТП за участі водія  ОСОБА_1 сталося 12.02.2026. 
Згідно довідки від 27.02.2026, виданої КНП «Міська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» Харківської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 знаходився у вказаному медичному закладі з 13.02.2026 по 16.02.2026, діагноз: забійна рана голови, обличчя. Забій грудної клітки. Закритий перелом середньої третини лівої ключиці з мінімальним зміщенням. Закритий перелом поперековий відростків L2-L-4. Супутній: Гіпертонічна хвороба – ІІ ст, ризик – високий. ОСОБА_1 мав вміст етилового спирту в крові – 1,630 г/л. 
Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо недопустимості вказаного висновку медичного закладу про наявність алкоголю у крові ОСОБА_1 з підстав того, що КНП «Міська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР не включено до переліку закладів охорони здоров`я, уповноважених на проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди 13.02.2026 о 00:17 годині був доставлений бригадою екстреної медичної допомоги до зазначеного лікувального закладу у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та необхідністю надання невідкладної медичної допомоги.
Дослідження крові на вміст алкоголю проводилося у межах надання медичної допомоги та лікування особи, а відповідні результати, що ОСОБА_1 мав вміст етилового спирту в крові – 1,630 г/л. містяться у медичній документації закладу охорони здоров`я.
Сам по собі факт відсутності лікарні у переліку закладів, визначених для проведення огляду водіїв у порядку статті 266 КУпАП, не свідчить про недопустимість відомостей, отриманих під час лікування після ДТП, та не спростовує встановленого лабораторним дослідженням факту наявності алкоголю у крові ОСОБА_1 . 
Ураховуючи наведене, суд визнає медичну довідки від 27.02.2026, видану КНП «Міська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» Харківської міської ради, яка підтверджує факт перебування водія ОСОБА_1 (вміст етилового спирту в крові – 1,630 г/л) в стані алкогольного сп`яніння належним та допустимим доказом.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №602189 з установленням цих даних було складено 27.02.2026.
Згідно довідки за підписом заступника начальника СВ ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області О.Харіна, вбачається, що підстав для прийняття рішення про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на теперішній час отримано не достатньо. 
Суд також відхиляє доводи сторони захисту щодо недопустимості протоколу з підстав його складення через значний проміжок часу після дорожньо-транспортної пригоди виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів справи, після ДТП ОСОБА_1 був госпіталізований до закладу охорони здоров`я, де проходив обстеження та лікування. Для встановлення всіх обставин події працівниками поліції витребовувалися та отримувалися відповідні медичні документи, у тому числі результати лабораторних досліджень.
Сам по собі проміжок часу між подією та датою складення протоколу не свідчить про його недопустимість чи недостовірність, якщо протокол складений у межах строків притягнення до адміністративної відповідальності та на підставі належних матеріалів.
Будь-яких даних про порушення права ОСОБА_1 на захист або неможливість реалізації процесуальних прав у зв`язку із часом складення протоколу судом не встановлено.
Згідно п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. 
Суд переглянув відеозапис, долучений до проколу про адміністративне правопорушення, та встановив, що зафіксовані на ньому обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Згідно протоколу серії ЕПР1 №602189 вбачається, що подія 12.02.2026 за участі ОСОБА_1 зафіксована на технічний засіб відеозапису №8082, якій були долучено, згідно статті 251 КУпАП.
Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, здійснювалося працівниками поліції відповідно до вимог статті 40 «Про Національну поліцію».
При розгляді справи судом не встановлено будь-яких суперечностей в наданих доказах. Місце, час події, фактичні обставини справи, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №602180 та протоколі серії ЕПР1 №602189 повністю відповідають змісту досліджених в судовому засіданні відеофайлах, які є належним та допустимим доказом, а також іншими доказам по справі.
Ураховуючи наведене, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо неналежності та недопустимості відеозаписів, як доказів. 
Разом з тим, суд погоджується з аргументами сторони захисту, що дійсно на відеозапису відсутня фіксація відмови водія, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Суд зазначає, що відповідно до протоколу серії ЕПР1 №602189 від 27.02.2026 працівниками поліції було одночасно кваліфіковано діяння водія ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, як керування транспортним засобам в стані алкогольного сп`яніння та відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Суд критично оцінює посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки така обставина не підтверджується належними та допустимими доказами, які були досліджені судом.
За таких обставин суд дійшов висновку, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння свого підтвердження не знайшов, а тому підлягає виключенню з обсягу інкримінованого правопорушення.
Водночас наявні у справі докази у своїй сукупності підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що утворює склад адміністративного правопорушення, який зазначений у протоколі та передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Наведені та досліджені судом докази є достатньо вагомими, чіткими і узгоджених між собою та жодним чином не спростовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Усі інші доводи та аргументи сторони захисту є безпідставними та відхиляються судом, оскільки вони не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог статті 256 КУпАП. 
Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується та вина ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена належними та допустимими доказами.
За вказаних обставин, суд поза розумним сумнівом дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Згідно довідки, судом встановлено, що відповідно до облікових даних ІПНП ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 25.12.2024.
Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП – порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, а також передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до вимог статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом(посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені у статті 33 КУпАП вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000(сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Згідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що уразі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збору розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 130, 248, 251, 252, 268, 277, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, суд 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 1 статті 130 КУпАП та на підставі частини 2 статті 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000(сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: отримувач коштів: ГУК Харківська область/Харківобл./21081300, код отримувача(код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету – 22030106.
Відповідно до статті 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3(три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя     І.О. КАРАСАВА