Справа № 331/982/26
Провадження № 2/331/1861/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 року м. Запоріжжя 
Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого – судді Світлицької В.М.,
за участю секретаря – Солов`ян О.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Олександрівського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа Четверта запорізька державна нотаріальна контора про скасування обтяження нерухомого майна, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа Четверта запорізька державна нотаріальна контора про скасування обтяження нерухомого майна.
В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності на вказане нерухоме майно набуте на підставі договору купівлі-продажу серії № 4-329 від 18.06.1997 р., посвідченого Херсонською товарною біржею «Ізумруд». Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером № 33484813 від 30.09.2019 року. Позивач ОСОБА_1 має бажання розпорядитися своєю часткою у праві власності на нерухоме майно, у зв`язку з чим звернулася до приватного нотаріуса, який повідомив їй, що на вказаний житловий будинок зареєстровано обтяження за заявою відділення АТ «Ощадбанк». Згідно з довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 422900493 від 16.04.2025 року, обтяження має реєстраційний номер № 2131998. Вказана заборона була зареєстрована 29.06.2005 року Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом. Підставою обтяження зазначена позика без номера, надана Четвертою запорізькою нотаріальною конторою та Жовтневим відділом Ощадбанку. Архівний номер обтяження – 2888785ZAP1, а архівна дата – 15.07.1997 року. Обтяження було зареєстровано за боржником ОСОБА_3 . На момент державної реєстрації обтяження житловий будинок вже належав іншим власникам, зокрема ОСОБА_1 , яка не є боржником за вказаним зобов`язанням. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд скасувати обтяження (заборону відчуження) накладену на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження № 2131998, зареєстроване Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом 29.06.2005 року, на підставі повідомлення Жовтневого відділення Ощадбанку та стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору. 
Ухвалою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2025 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 
26.02.2026 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що АТ «Ощадбанк» позов не визнає в повному обсязі, вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки АТ «Ощадбанк» не є належним відповідачем у справі. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про обтяження нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3 . Згідно інформації, що є в базах даних, які знаходяться у ведені підрозділів центрального апарату АТ «Ощадбанк» у ОСОБА_1 відсутні невиконані кредитні зобов`язання перед АТ «Ощадбанк», які могли привести до внесення запису про обтяження прав або майна позивача у 1997 або 2005 роках. Згідно наявних доказів в матеріалах справи відсутні будь-які посилання на те, що заборона була накладена за ініціативою або участю АТ «Ощадбанк». Право власності позивача на нерухоме майно не є порушеним, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують наявність будь-яких перешкод у користуванні її правом власності. Таким чином, оскільки заявлені позивачем матеріально-правові вимоги стосуються ОСОБА_3 , за яким зареєстроване право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , то відповідно АТ «Ощадбанк» не є належним відповідачем у спорах про визнання незаконними та скасування реєстраційних дій, вчинених третьою особою, а ним є особа, щодо якої були здійсненні ці дії (записи). Отже, підстави для покладення на АТ «Ощадбанк» судових витрат по справі відсутні. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Ощадбанк» про зняття арешту з нерухомого майна – відмовити. 
04.03.2026 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що суть спору полягає саме в тому, що обтяження зареєстроване щодо майна особи, яка не є боржником, не є стороною позики та не має жодного відношення до зобов`язань ОСОБА_3 . Посилання у записі про обтяження на «Жовтневе відділення Ощадбанку» не виключає, а навпаки підтверджує належність АТ «Ощадбанку» як особи, в інтересах якої виникло спірне обтяження. Сам факт існування в державному реєстрі запису про заборону відчуження є юридичною перешкодою у розпорядженні майном. Отже, порушення прав позивача є реальним, триваючим т підтвердженим документально. Відповідачем у справах про звільнення майна з-під арешту є саме особа, в інтересах якої накладено арешт. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, просив ухвалити рішення про задоволення позову.
Представника відповідача належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, заяв не надав.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без їх присутності. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2013 року визнано договір № 4-329 від 18.06.1997 року купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 оформлений в результаті договору від 17.03.1997 року між Запорізькою Товарною Біржею «Строй Інвест» і Херсонською Товарною Біржею «Ізумруд» в результаті біржових торгів, проведених в операційних залах Товарної Біржі «Строй-Інвест» - дійсним. Рішення суду набрало законної сили 26.08.2013 року. 
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 422900493 від 16.04.2025 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 . 
Крім того , згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 422900493 від 16.04.2025 року, наявний запис про обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2131998; зареєстровано: 29.06.2005 за № 2131998 реєстратором: Запорізький обласний державний нотаріальний архів; підстава обтяження: позика, б/н, Четверта запорізька нотконтора, Жовт. від. ощад/б 144; об`єкт обтяження: будинок; власник: ОСОБА_3 ; додаткові дані: архівний номер: 2888785ZAP1, архівна дата: 15.07.1997, дата виникнення: 31.07.1990, № реєстра: 13445-101, внутр. № 9801653028ЕЕ3А293А4С.
Відповідно до листа АТ «Ощадбанк» № 11/5-13/48889/2025 від 28.04.2025 року, повідомлено, що інформація, яка є предметом запиту, відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею. Зазначено, що для можливості зняття обтяження на майно, клієнтом повинні бути надані нотаріусу первинні документи (повідомлення кредитора з зазначеними реквізитами кредитних зобов`язань та, за наявності, відповідний правочин (договір)), які свідчать про виконання зобов`язань за договором іпотеки. Разом з цим, у нотаріуса є право витребувати будь-які додаткові документи для проведення такої дії. 
Згідно із листом Національного банку України № 14-0005/45792 від 13.06.2025 року, повідомлено, що вирішення питання зняття обтяження з нерухомого майна регулюється Законами України «Про нотаріат», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про іпотеку» та іншими нормативно-правовими актами. Банк повідомив, що для вирішення питання клієнта необхідно звернутися до нотаріуса, який в свою чергу має подати офіційний запит до банку для перевірки наявності заборгованості на ім`я ОСОБА_3 та у разі відсутності заборгованості, зняти обтяження на нерухоме майно. 
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 06.05.2024 року у справі №725/3352/23, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
В даному випадку арешт було накладено на нерухоме майно боржника ОСОБА_3 на підставі позики б/н, в інтересах і за повідомленням Жовт.від.ощад/б 144, тобто АТ «Ощадбанк», як правонаступник, є належним відповідачем по справі. 
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом статті 74 Закону України «Про нотаріат», нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно зокрема, у зв`язку із повідомленням кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту) чи рішенням суду.
Враховуючи вищевикладене, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно ОСОБА_1 , порушується її право власності, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Більш того, підстав для продовження обтяження на зазначене майно суд не вбачає, оскільки обмеження щодо нерухомого майна ОСОБА_1 продовжує діяти після спливу більше 20 років при відсутності вимог банку про погашення заборгованості у випадку її наявності, суду не надано доказів щодо існування підстав для продовження обтяження на майно ОСОБА_1 , або ж наявності стосовно неї на теперішній час виконавчого провадження, у якому остання є боржником, тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб, а позовні вимоги підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 258, 259, 263-265,354 ЦПК, суд
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа Четверта запорізька державна нотаріальна контора про скасування обтяження нерухомого майна – задовольнити.
Скасувати обтяження (заборону відчуження) накладену на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження № 2131998, зареєстроване Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом 29.06.2005 року, на підставі повідомлення Жовтневого відділення Ощадбанку 144.
Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (ЄДРОПУ 00032129) на користь  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 гривень.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : В.М. Світлицька