Справа №561/12/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12025181120000519 від 10 грудня 2025 року, на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням: 
ОСОБА_5  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Борове, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, водія Борівської підстанції швидкої медичної допомоги, одруженого, на утриманні має 5 неповнолітніх дітей, громадянина України, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 Кримінального кодексу України, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 09 грудня 2025 року приблизно о 12 годині, з метою незаконної порубки та перевезення деревини, для використання її в особистих потребах, прибув трактором марки «Dongfeng» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є його знайомий ОСОБА_6 до лісового масиву, розташованого поблизу села Перекалля Вараського району Рівненської області, а саме у квартал 37, виділ 15 Річицького лісництва Висоцького надлісництва філії Поліський лісовий офіс «ДП Ліси України».
В подальшому, перебуваючи на зазначеній вище місцевості, а саме у кварталі 37, виділі 15 Річицького лісництва Висоцького надлісництва філії Поліський лісовий офіс «ДП Ліси України», ОСОБА_5 без передбаченого законом дозволу, в порушення Порядку використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2007 року №761, ст.69 Лісового Кодексу України, не маючи лісорубного квитка (ордера), тобто не маючи права здійснювати порубку дерев, умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення незаконної порубки деревини для подальшого використання її у власних потребах, за допомогою бензопили марки «ST1HL», здійснив незаконну порубку дерев, шляхом відокремлення від кореня до ступеня припинення росту, а саме три дерева породи «дуб» діаметром пнів 30 см, 40 см та 50 см відповідно та одного дерева породи «береза», діаметром пня 26 см відповідно. Стовбури вказаних дерев ОСОБА_5 за допомогою бензопили розділив на колоди різними довжинами, загальна кубомаса яких становить 4,19 м.куб., заподіявши шкоду на загальну суму 50 611,80 грн.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 246 Кримінального кодексу України, а саме незаконній порубці дерев у лісах, перевезенні незаконно зрубаних дерев та зберіганні, що заподіяло істотну шкоду.
Представник потерпілої Зарічненської селищної ради - ОСОБА_7 в судове засідняння не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника потерпілого, оскільки потерпілий не має майнових претензій до обвинуваченого та не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим і прокурором, а при визначенні міри покарання покладається на думку прокурора.
21 квітня 2026 року між прокурором Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі статті 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні №12025181120000519 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі його захисника ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому статтями 468, 469 та 472 Кримінального процесуального кодексу України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою, сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за частиною 1 статті 246 Кримінального кодексу України. Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. 
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн. (сімнадцять тисяч гривень).
Ухвалою слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2025 року по кримінальному провадженні за №12025181120000519 від 10 грудня 2025 року накладено арешт із забороною володіти, користуватися та розпоряджатися майном, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події 09 грудня 2025 року, а саме: трактор колісний марки «Dongfeng» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_5 та віз (причіп) кустарного виготовлення, деревину породи дуб звичайний та береза звичайна загальна кубомаса яких становить 4,19 м.куб., бензопили марки «STIHL MS 230».
Сторони угоди досягли наступної домовленості щодо долі речових доказів, а саме: трактор марки «Dongfeng» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та віз (причіп) кустарного виготовлення повернути законному власнику ОСОБА_6 , деревину породи дуб звичайний та береза звичайна загальна кубомаса яких становить 4,19 м.куб. а також бензопилу марки «STIHL MS 230», на підставі ст.сг. 96-1,96-2 КК України в порядку спеціальної конфіскації - конфіскувати в дохід держави в особі Збройних Сил України.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Розглядаючи в порядку п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до правил статей 468, 469 Кримінального процесуального кодексу України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ньому покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 Кримінального кодексу України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, передбачене ч.1 ст. 246 КК України, а саме незаконній порубці дерев у лісах, перевезенні незаконно зрубаних дерев та зберіганні, що заподіяло істотну шкоду, згідно із статтею 12 Кримінального кодексу України є нетяжким злочином, а потерпілий не має майнових претензій до обвинуваченого та не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим і прокурором.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена частиною 1 статті 246 Кримінального кодексу України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив дії, що кваліфіковані за частиною 1 статті 246 Кримінального кодексу України, а саме незаконну порубку дерев у лісах, перевезенні незаконно зрубаних дерев та зберіганні, що заподіяло істотну шкоду,кваліфікація є правильною, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн. (сімнадцять тисяч гривень).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.
Відповідно до п.1 ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
Тому, долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статтей 96-1, 96-2, 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 124, 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 21 квітня 2026 року про визнання винуватості між прокурором Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 Кримінального кодексу України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21 квітня 2026 року покарання у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн. (сімнадцять тисяч гривень).
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2025 року у кримінальному провадженні за №12025181120000519 від 10 грудня 2025 року на речові докази: трактор колісний марки «Dongfeng» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та віз (причіп) кустарного виготовлення, деревину породи дуб звичайний та береза звичайна загальна кубомаса яких становить 4,19 м.куб., бензопили марки «STIHL MS 230».
Речові докази: 
трактор марки «Dongfeng» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та віз (причіп) кустарного виготовлення повернути законному власнику ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 ;
деревину породи дуб звичайний та береза звичайна, загальна кубомаса яких становить 4,19 м.куб. а також бензопилу марки «STIHL MS 230», на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 Кримінального Кодексу України в порядку спеціальної конфіскації - конфіскувати в дохід держави та передати на потреби Збройних Сил України.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького
районного суду        ОСОБА_1