Справа № 931/259/26
Провадження № 2/931/280/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

01 липня 2026 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі: 
головуючого судді Безп`ятко О.І.,
з участю секретаря судового засідання – Левчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

03 квітня 2026 року від позивача через систему «Електронний суд» надійшов до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 березня 2025 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 530423-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» 20 березня 2025 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 530423-КС-001 про надання кредиту, а ОСОБА_1 того ж дня прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 530423-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Відповідно до п. 1 договору, ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 6000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, а боржник в свою чергу зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 07 січня 2026 року утворилась заборгованість в розмірі 20340,00 грн, що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту – 6000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах – 10140,00 грн, суми прострочених платежів по штрафам – 0,00 грн, суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України – 3000,00 грн, суми прострочених платежів за комісією – 1200,00 грн.
Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за договором №530423-КС-001 від 20 березня 2025 року в розмірі 20340,00 грн, а також судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 07 квітня 2026 року вказану позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 14 квітня 2026 року відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 14 травня 2026 року.
Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 14 травня 2026 року витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо рахунків ОСОБА_1 , у зв`язку з чим судове засідання відкладено на 04 червня 2026 року.
Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 04 червня 2026 року розгляд справи відкладено на 01 липня 2026 року, оскільки витребувана інформація від АТ КБ «ПриватБанк» не надійшла.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 119 на звороті). Одночасно у позовній заяві просить розгляд позовної заяви здійснювати за його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 9).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася повторно, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с. 126, 127). Про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від неї не надійшло.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.
Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. 
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 20 березня 2025 року відповідачем підписано в електронній формі паспорт споживчого кредиту, пропозицію (оферту) укласти договір № 530423-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), а також прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір № 530423-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 15-18, 29-39, 40-49).
Також, 20 березня 2025 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 530423-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) в електронній формі (а.с. 19-28).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Частиною 12 ст. 11 Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору.
Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта, щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 530423-КС-001 від 20.03.2025 та анкетою клієнта, з яких вбачається відправлення в смс-повідомленні на номер телефону ОСОБА_1 одноразових ідентифікаторів, зокрема, для підписання паспорта споживчого кредиту, договору про надання кредиту (а.с. 50, 51).
Отже, договір № 530423-КС-001 про надання кредиту від 20 березня 2025 року є укладеним з моменту його підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що підтверджує погодження сторонами усіх істотних умов такого договору.
Згідно узгоджених умов договору № 530423-КС-001 від 20 березня 2025 року кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 6000,00 грн строком на 24 тижні, із фіксованою стандартною процентною ставкою, яка становить 1% в день, знижена процентна ставка – 1%, комісія за надання кредиту – 1200 грн, строк дії договору до 04.09.2025 року, строк кредитування 169 днів (п.2.1- 2.5, 2.8, 2.12, 10.2 Договору)
Згідно п. 11.4.4. позичальник ознайомлений з договором та правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав договір з вільним волевиявленням.
Згідно графіку платежів, який міститься у паспорті споживчого кредиту, пропозиції (оферта) укласти договір № 530423-КС-001 про надання кредиту, прийнятті (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір № 530423-КС-001 про надання кредиту, а також у договорі № 530423-КС-001 про надання кредиту, платіж здійснюється 1 раз на два тижні у сумі 1230,00 грн, починаючи із 03.04.2025 року по 21.08.2025 року включно, а 04.09.2025 року здійснюється платіж у сумі 1213,42 грн.
Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів виданого ТОВ «ПрофітГід», в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: номер платіжної інструкції – b4050fdf-0597-11f0-b90e-000c29d57ed2_1, платник ТОВ «Бізнес позика, код ЄДРПОУ 41084239, номер транзакції – 44248-09917-79853, дата/час здійснення переказу – 20.03.2025 16:29, сума переказу – 6000,00 грн, призначення переказу – перерах. коштiв ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 зг. до кредитного дог. №530423-КС-001 від 20.03.2025, без ПДВ (а.с. 52).
На виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь від 29.05.2026 року № 20.1.0.0.0/7- 260520/97787-БТ, у якій зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) (а.с. 122). Із доданої до відповіді виписки за договором № б/н за період 20.03.2025-25.03.2025 вбачається, що 20.03.2025 року на карту № НОМЕР_2 було зарахування коштів на суму 6000 грн (а.с. 123-124).
Таким чином, ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених кредитним договором.
Однак, як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач не виконала своїх обов`язків та не повернула у повному обсязі надані їй кpeдитні кошти в строки, передбачені договором.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, а також довідки про стан заборгованості за кредитним договором № 530423-КС-001 від 20.03.2025 року за період з 20.03.2025 по 04.09.2026, сформованих ТОВ «Бізнес позика», сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 02.02.2026 року становить 20340 грн, з яких сума заборгованості за кредитом – 6000 грн, сума заборгованості за відсотками – 10140 грн, сума заборгованості за комісією – 1200 грн, сума заборгованості по відсотках за ст.625 ЦК України – 3000 грн (а.с. 11-13, 14).
Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Суд звертає увагу, що у п.2.5 договору №530423-КС-001 від 20 березня 2025 року встановлюється комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування.
За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 6000 грн, відсотків за користування кредитом в сумі 10140 грн та комісії у сумі 1200 грн підлягають задоволенню.
Водночас, суд звертає увагу на те, що у загальну суму заборгованості включено суму заборгованості по відсотках на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 3000 грн.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Ураховуючи, що з 24 лютого 2022 року на території України введений воєнний стан, який діє і по даний час, тому нарахована позивачем заборгованість по відсотках на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 3000,00 грн підлягає списанню і в цій частині позовних вимог слід відмовити.
За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши докази у справі, керуючись завданнями цивільного судочинства, враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт користування кредитними коштами та невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, а також порушує права та законні інтереси кредитодавця у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором № 530423-КС-001 про надання кредиту від 20.03.2025 року у розмірі 17340 грн, що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту – 6000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах – 10140 грн, суми прострочених платежів за комісією – 1200,00 грн.
Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2269,72 грн.
На підставі ст. ст. 526, 614, 626, 628, 639, 1049, 1054 ЦКУкраїни, ст. ст. 3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 247, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором № 530423-КС-001 про надання кредиту від 20.03.2025 року в розмірі 17340 (сімнадцять тисяч триста сорок) грн. 00 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» судовий збір у розмірі 2269 (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн 72 коп.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239;
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 01.07 .2026 року.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко