ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/109/26 

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Антоненко В.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу
за позовом Фастівської окружної прокуратури, м. Фастів Київської області, 
до відповідача Фастівської міської ради, м. Фастів Київської області, 
про зобов`язання вчинити дії щодо державної реєстрації права комунальної власності

за участю представників: 
від прокуратури: Гончарова О.В., службове посвідчення №082275 від 04.09.2025;
від відповідача: не з`явились;
СУТЬ СПОРУ:
Фастівська окружна прокуратура, м. Фастів Київської області (далі по тексту – прокурор) 13.01.2026 через систему «Електронний суд» звернулася в інтересах держави до Господарського суду Київської області з позовною заявою від 09.01.2026 до відповідача – Фастівської міської ради, в якій просить суд зобов`язати Фастівську міську раду вчинити дії щодо державної реєстрації права комунальної власності Фастівської міської територіальної громади на захисну споруду цивільного захисту – протирадіаційне укриття №161044, яке розташоване за адресою Київська область, м. Фастів, пров. Південний, буд. 2а.
Крім того, прокурор просить стягнути з відповідача на користь Київської обласної прокуратури судовий збір, сплачений за подання вказаної позовної заяви.
В обґрунтування позовної заяви прокурор зазначає, що під час опрацювання інформації та документів, наданих на запити прокурора органами місцевого самоврядування, державними органами виконавчої влади, у тому числі уповноваженими територіальними органами ДСНС України, встановлено факт бездіяльності Фастівської міської ради щодо державної реєстрації права комунальної власності на захисну споруду цивільного захисту – протирадіаційне укриття №161044, розташоване у підвальному приміщенні багатоквартирного будинку №2а по пров. Південному у м. Фастів Фастівського району Київської області, що створює правову невизначеність щодо статусу вказаного об`єкта цивільного захисту та суб`єктів, зобов`язаних здійснювати його утримання у стані, придатному до використання за безпосереднім призначенням – для укриття населення від засобів масового ураження в особливий період.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.01.2026 відкрито провадження у справі №911/109/26 в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 23.02.2026. 
Відповідно до ч.7 ст. 6 ГПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Копію ухвали від 20.01.2026 про відкриття провадження у справі було надіслано та доставлено до електронного кабінету відповідача 20.01.2026 о 14:18, про що складено та долучено до матеріалів справи довідку Господарського суду Київської області про доставку електронного листа.
Гарантований статтею 165 ГПК України п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву сплив 14.02.2026.
У підготовчому судовому засіданні 23.02.2026 суд оголосив перерву до 09.03.2026, про що присутній прокурор був повідомлений особисто під розпис, а відсутній відповідач ухвалою про повідомлення у порядку ст. 120-121 ГПК України.
05.03.2026 через систему «Електронний суд» прокурор подав клопотання вих.№15/4-2865вих-26 від 05.03.2026 про долучення доказів у справі №911/109/26, а саме витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.03.2026 підготовче провадження закрито, призначено справу №911/109/26 до судового розгляду по суті на 06.04.2026.
У судове засідання з розгляду справи по суті 06.04.2026 з`явився прокурор. Відповідач повторно не з`явився, уповноваженого представника для участі в судовому засіданні не направив, про судове засідання був повідомлений належним чином, відзив не подав. Повторна неявка в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки не є перешкодою для розгляду справи по суті (п.2 ч.3 ст. 202 ГПК України).
Згідно з ч.9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши позов Фастівської окружної прокуратури в інтересах держави до Фастівської міської ради про зобов`язання вчинити дії щодо державної реєстрації права комунальної власності, всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд
УСТАНОВИВ:
30.06.1988 прийнято в експлуатацію протирадіаційне укриття №161044 за адресою м. Фастів, пров. Південний, 2а, що підтверджується відповідним паспортом сховища від 12.03.2008, копія якого міститься в матеріалах справи. Вказане протирадіаційне укриття належало ЖЕК-1 та знаходиться у комунальній власності, час приведення сховища у готовність 8 годин. Загальна площа укриття становить 124,22 кв.м.
Аналогічна інформація міститься в обліковій картці ЗСЦО протирадіаційного укриття. 
Як вбачається з інвентаризаційної справи №1187, 02.06.2017 КП ФМР «Фастівське БТІ» виготовило технічний паспорт на протирадіаційне укриття №161044, що знаходиться в м. Фастів, пров. Південний, 2а (підвал). Власником зазначене КП «Фастівська ЖЕК».
За змістом статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, корпоративні права в юридичних особах, у тому числі банках, страхових компаніях чи інших господарських товариствах, майно житлового фонду, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (частина 1).
Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом (частина 2).
Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках публічно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (частина 5). 
Механізм списання з балансу міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними підприємствами та органами місцевого самоврядування багатоквартирних будинків, у яких розташовані приміщення приватної та інших форм власності, визначається Порядком списання з балансу багатоквартирних будинків, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №301 (далі - Порядок №301).
Згідно з п.3 Порядку №301 списання з балансу багатоквартирного будинку міністерством, іншим центральним органом виконавчої влади, державним підприємством або органом місцевого самоврядування, на балансі яких перебувають багатоквартирні будинки (далі - балансоутримувач), у яких розташовані приміщення приватної та інших форм власності (далі - багатоквартирні будинки), здійснюється на підставі прийнятого ними рішення про списання багатоквартирного будинку. Балансоутримувач багатоквартирного будинку визначає у відповідному багатоквартирному будинку належність приміщень до приватної та інших форм власності. Списання багатоквартирного будинку з балансу може бути ініційоване особою (особами), якій (яким) на праві приватної власності належить (належать) приміщення у такому будинку, шляхом направлення балансоутримувачу письмового повідомлення та копій документів, що відповідно до законодавства підтверджують належність особі (особам) відповідного (відповідних) приміщення (приміщень) на праві приватної власності. Списання багатоквартирного будинку з балансу здійснюється його балансоутримувачем на підставі прийнятого ним розпорядчого документа (далі - розпорядчий документ).
За змістом п.4 Порядку №301 для списання багатоквартирного будинку з балансу утворюється відповідна комісія у складі не менше п`яти осіб (далі - комісія). Склад комісії затверджується балансоутримувачем. Комісію очолює представник балансоутримувача. До складу комісії включаються представники балансоутримувача, виконавця послуг з управління будинком або виконавця послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій такого будинку.
Відповідно до п. 6-8 Порядку №301 за результатами роботи комісії складається акт про списання багатоквартирного будинку з балансу за формою згідно з додатком. Акт про списання багатоквартирного будинку з балансу підписується всіма членами комісії та затверджується балансоутримувачем. Після затвердження балансоутримувачем акта про списання багатоквартирного будинку з балансу процедура списання відповідного будинку вважається закінченою.
Рішенням Фатівської міської ради №6-LI-VII від 04.04.2019 «Про передачу житлового будинку за адресою провулок Південний, 2-а, у м. Фастів з балансу КП ФМР «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» в управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» міська рада вирішила передати житловий багатоквартирний будинок за адресою пров. Південний, 2а, з балансу КП ФМР «Фастівська ЖЕК» в управління ОСББ «Смарагд 2А».
30.09.2019 за Актом про списання багатоквартирного будинку з балансу, списано із балансу КП «Фастівська ЖЕК» багатоквартирний будинок, що розміщений у м. Фастів. пров. Підвенний 2А.
За актом приймання-передачі від 30.09.2019 КП ФМР «Фастівська ЖЕК» передало спірну будівлю для ОСББ «Смарагд 2А».
Разом із тим, приписами статті 32 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення, первинні (мобільні) та найпростіші укриття складають фонд захисних споруд цивільного захисту, є об`єктами такого фонду, мають стратегічне значення для забезпечення захисту населення і належать до засобів колективного захисту.
Захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню). Приватизація (відчуження) споруд подвійного призначення державної та комунальної власності здійснюється за умови збереження їх функціонального призначення для укриття населення. Власник (балансоутримувач) споруди подвійного призначення зобов`язаний забезпечити збереження функціонального призначення такої споруди для укриття населення. У разі зміни власника новим власником має бути збережено функціональне призначення такої споруди для укриття населення.
До захисних споруд цивільного захисту належать зокрема протирадіаційне укриття, про яке в Актах від 30.09.2019 відомості відсутні. Також в пункті 3 Акту приймання-передачі відсутнє зазначення про передання документів на протирадіаційне укриття.
Суд зазначає, що саме по собі списання багатоквартирного будинку №2А по провулку Південному у м. Фастів з балансу КП «Фастівська ЖЕК» та подальше передання його для ОСББ «Смарагд 2А» не має наслідком припинення права комунальної власності на розміщене в ньому протирадіаційне укриття та не суперечить вимогам частини дванадцятої статті 32 Кодексу цивільного захисту України (згідно з якою захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню).
Відповідно до п.28 постанови КМУ №138 від 10.03.2017 «Деякі питання використання об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту» у разі відсутності потреби та/або неможливості подальшого утримання та експлуатації захисних споруд/споруд подвійного призначення у випадках, передбачених вимогами щодо визначення критеріїв неможливості подальшого утримання та експлуатації захисних споруд, оформлення документів, що підтверджують таку неможливість, визначених МВС, підготовка пропозицій щодо подальшого використання таких споруд належить до повноважень балансоутримувачів.
Частиною 11 статті 32 Кодексу цивільного захисту України з моменту виключення споруди із фонду захисних споруд цивільного захисту вона втрачає статус об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту. Володіння, користування та розпорядження спорудами, які втратили статус об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту, здійснюються відповідно до закону. При проведенні повторної технічної інвентаризації захисних споруд цивільного захисту та споруд подвійного призначення забороняється внесення змін до документів, що можуть призвести до втрати відповідною спорудою статусу та функцій об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту.
Суд встановив, що Фастівською міською радою не приймалось рішення про виключення протирадіаційного укриття №161044 із фонду захисних споруд цивільного захисту.
Натомість, рішенням Виконкому Фастівської міськради №533 від 27.11.2023 затверджено в новій редакції Перелік фонду захисних споруд цивільного захисту сховищ та протирадіаційних укриттів Фастівської міської територіальної громади, в якому міститься інформація про протирадіаційне укриття №161044 як складову фонду захисних споруд цивільного захисту. Відповідно до вказаного переліку, балансоутримувачем спірного укриття є ОСББ «Смарагд 2а». При цьому перебування майна на балансі не презюмує право власності балансоутримувача на таке майно. 
Чинним законодавством України встановлено загальне правило (своєрідну презумпцію) наявності у всіх нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку статусу допоміжних приміщень; виняток становлять лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення - для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру, які залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень (такий висновок наведено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.06.2022 у справі №922/1406/21).
Із долучених до матеріалів справи документів вбачається, що у будинку 2а по провулку Південному у м. Фастів із самого початку передбачалось розміщення у його підвалі об`єкту, який призначався для використання як протирадіаційне укриття (має окремі входи, визначений спосіб і порядок використання), а відтак воно не підпадає під правовий режим допоміжних приміщень і є самостійним об`єктом речових правовідносин.
З огляду на викладене співвласники багатоквартирного будинку №2а о провулку Південному у м. Фастів не могли набути права власності на спірне приміщення протирадіаційного укриття, оскільки останнє не призначене для забезпечення експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинків, за своїми функціональними особливостями не є допоміжним, з моменту побудови будинку та введення його в експлуатацію і дотепер свого функціонального призначення не змінювало, із фонду захисних споруд цивільного захисту не було виключено, з комунальної власності за відповідними рішеннями й актами не вибувало, на користь співвласників багатоквартирних будинків не відчужувалось.
Суд зазначає, що спірне протирадіаційне укриття є власністю територіальної громади міста Фастів, від імені та в інтересах якої діє відповідач. Таким чином, Фастівська міська рада зобов`язана була вчинити дії щодо державної реєстрації права комунальної власності на приміщення протирадіаційного укриття №161044.
Поряд з цим, доказів реєстрації права комунальної власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на спірне протирадіаційне укриття матеріали справи не містять.
Відповідно до п.4 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 №1052, ДСНС відповідно до покладених на неї завдань організовує здійснення заходів щодо створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення їх обліку, забезпечує разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями здійснення контролю за готовністю зазначених споруд до використання за призначенням, веде загальнодержавний електронний облік захисних споруд цивільного захисту.
Листом №5601-10272/5611 від 14.12.2023 ДСНС України звернулось до Київської обласної прокуратури, в якому повідомило, що не має заперечень щодо звернення Київської обласної прокуратури до КОАС з позовними заявами про визнання протиправної бездіяльності балансоутримувачів захисних споруд та зобов`язання їх вчинити конкретні дії, спрямовані на приведення захисних споруд у готовність до використання за призначенням. До вказаного листа додано перелік захисник споруд цивільного захисту, які за результатами оглядів (обстежень) у 3 кварталі 2023 визначені як безгосподарні. Серед вказаних захисних споруд міститься відомості про спірне протирадіаційне укриття №161044 в м. Фастів, пров. Південний, 2а.
Аналогічний перелік доданий до листа ДСНС України №5606-1618/568 від 22.02.2024 щодо захисних споруд цивільного захисту, які за результатами оглядів у 4 кварталі 2023 року визначені як безгосподарні станом на 01.01.2024, зокрема протирадіаційне укриття №161044 в м. Фастів, пров. Південний, 2а.
Також, ДСНС України надало перелік проблемних та не обстежених (оглянутих) об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту за IV квартал 2024 року, в якому протирадіаційне укриття №161044 в м. Фастів, пров. Південний, 2а зазначене як безгосподарне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Відповідно до пунктів 1, 23, 26 - 28 частини другої статті 19 Кодексу цивільного захисту України до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту належить: забезпечення цивільного захисту на відповідній території; організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) суб`єкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд; організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту; здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту.
Згідно з частиною восьмою статті 32 Кодексу цивільного захисту України утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб`єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.
Водночас, за змістом п.8 Порядку №301 після затвердження балансоутримувачем акта про списання багатоквартирного будинку з балансу процедура списання відповідного будинку вважається закінченою.
Відповідно до п.10 Порядку №301 у разі коли у списаному з балансу багатоквартирному будинку окремі квартири та/або нежитлові приміщення не перебувають у приватній власності та право державної чи комунальної власності на них не зареєстроване, такі квартири та/або нежитлові приміщення приймаються на баланс балансоутримувача, а право власності на них реєструється в установленому законом порядку.
Отже, Порядком №301 чітко не визначено строків для проведення державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення у списаному з балансу багатоквартирному будинку, проте з аналізу положень п. 10 цього Порядку вбачається, що така реєстрація має бути проведена після завершення списання з балансу вказаного будинку.
Суд зазначає, що відсутність реєстрації права комунальної власності на протирадіаційне укриття №161044 протягом тривалого проміжку часу, попри звернення ДСНС України та надання переліку безгосподарних укриттів (серед яких і спірне протирадіаційне укриття), створює правову невизначеність щодо статусу об`єкту цивільного захисту та суб`єктів, зобов`язаних здійснювати його утримання.
За вказаних обставин, бездіяльність відповідача щодо державної реєстрації права комунальної власності призводить до неможливості забезпечити їх належний технічний стан, який дозволяв би привести укриття у готовність до використання за призначенням, що становить небезпеку для життя і здоров`я громадян, особливо в умовах воєнного стану, має наслідком невиконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, порушує інтереси держави (територіальної громади) та встановлені державою гарантії із забезпечення конституційних прав громадян на захист життя і здоров`я.
У контексті наведеного, господарський суд, здійснюючи правосуддя, захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша, друга статті 5 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 19.10.2022 у справі №910/14224/20, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.
Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19).
Отже, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд, відповідно до викладеної в позові вимоги, може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який не суперечить закону, але лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів (пункт 71. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/3156/17).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога прокурора про зобов`язання Фастівської міської ради вчинити дії щодо державної реєстрації права комунальної власності Фастівської міської територіальної громади на захисну споруду цивільного захисту – протирадіаційне укриття №161044, яке розташоване за адресою Київська область, м. Фастів, пров. Південний, буд. 2а, є ефективним способом цивільного захисту у спірних правовідносинах, пред`явлена з метою усунення правової невизначеності статусу об`єктів цивільного захисту, відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Щодо наявності підстав для участі прокурора у цій справі як самостійного позивача, суд зазначає таке.
Згідно із ч.2, 3 ст. 4 ГПК України державні органи та органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 53 ГПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що держава може вступати в цивільні (господарські) та адміністративні правовідносини. У випадку, коли держава вступає в цивільні (господарські) правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими учасниками цих правовідносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у господарських, правовідносинах. Тому у відносинах, у які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №5023/10655/11, від 26.02.2019 у справі №915/478/18, від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц).
Також Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що і в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №761/3884/18, від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц).
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Приписами статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
За змістом частин 4,5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №483/448/20 у кожному випадку звернення до суду в інтересах держави, перед тим, як визначити коло відповідачів, прокурор має встановити, насамперед: (а) суб`єкта, якому належать повноваження звертатися до суду за захистом відповідного права або інтересу; (б) ефективний спосіб захисту такого права чи інтересу; (в) залежно від установленого - коло відповідачів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц наведено правовий висновок, зокрема, про те що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.
Водночас, Конституція України та Закон України «Про прокуратуру» надають прокурору повноваження з представництва не тільки загальнодержавних інтересів, але й локальних інтересів держави, у тому числі інтересів територіальної громади (близька за містом правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові від 15.09.2020 у справі №469/1044/17).
Обґрунтовуючи підстави для представництва інтересів держави в суді у цій справі, Прокурор зазначив, що порушення вказаних інтересів полягає в невиконанні Радою вимог законодавства у сфері обороноздатності держави, що призводить до недотримання встановлених державою гарантій забезпечення захисту мирного населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей для збереження їх життя і здоров`я під час військової агресії. При цьому, посилаючись на те, що Фастівську міську раду визначено відповідачем у справі та пред`явлено до неї вимоги, Прокурор зазначив про наявність у нього підстав для самостійного звернення до суду в якості позивача.
Проаналізувавши норми Кодексу цивільного захисту України (які стосуються повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту), Положення про єдину державну систему цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2014 №11, суд дійшов висновку про те, що наявність в тих чи інших державних органів повноважень щодо утримання захисних споруд не свідчить про можливість їх участі у справі в якості позивачів, оскільки, як убачається з позовних вимог, спірні правовідносини стосуються не питань щодо неналежного здійснення чи нездійснення безпосереднього утримання вказаних споруд, а стосуються визначення та закріплення їх правового статусу. При цьому прокурор подав позов у зв`язку із не вчиненням Фастівською міською радою дій щодо реєстрації права власності на спірну захисну споруду, у зв`язку з чим саме Фастівська міська рада має бути відповідачем у даній справі. 
З огляду на викладене та ситуацію, що склалася внаслідок незабезпечення Відповідачем державної реєстрації права комунальної власності на спірні нежитлові приміщення, які від початку були протирадіаційним укриттям, з метою забезпечення безпеки населення в рамках цивільної оборони, Прокурор, пред`являючи такий позов, діяв в межах та порядку, передбачених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». 
Оскільки, прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував у чому полягає порушення цих інтересів, визначивши Фастівську міську раду відповідачем та заявивши вимогу про зобов`язання вчинити дії щодо реєстрації комунальної власності на приміщення протирадіаційного укриття, суд погоджується з тим, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та правомірно звернувся до суду як самостійний позивач.
За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам доводи сторін, суд задовольняє позов Фастівської окружної прокуратури в інтересах держави повністю та ухвалює рішення про зобов`язання Фастівської міської ради вчинити дії щодо державної реєстрації права комунальної власності Фастівської міської територіальної громади на захисну споруду цивільного захисту – протирадіаційне укриття №161044, яке розташоване за адресою Київська область, м. Фастів, пров. Південний, 2а.
У зв`язку із задоволенням позову, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування Київській обласні прокуратурі сплаченого судового збору у мінімальному законом встановленому розмірі 2662,40 грн. повністю.
Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов Фастівської окружної прокуратури в інтересах держави задовольнити повністю.
2. Зобов`язати Фастівську міську раду (08500, Київська область, м. Фастів, площа Соборна, буд. 1, ідентифікаційний код 34446857) вчинити дії щодо державної реєстрації права комунальної власності Фастівської міської територіальної громади на захисну споруду цивільного захисту – протирадіаційне укриття №161044, яке розташоване за адресою Київська обл., м. Фастів, провулок Південний, буд. 2а.
3. Стягнути з Фастівської міської ради (08500, Київська область, м. Фастів, площа Соборна, буд. 1, ідентифікаційний код 34446857) на користь Київської обласної прокуратури (01014, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 27/2, ідентифікаційний код 02909996) 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) судового збору.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення підписано 19.05.2026.

Суддя О.В. Конюх