Справа № 930/2666/25
№2/930/289/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2026 року       Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді:     Алєксєєнка В.М.
при секретарі:       Загребельного О.С.
за участю представника позивача - адвоката:   Сербіна Б.О.
представника відповідача - адвоката: Кравченко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сербіна Б.О. до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Сербіна Б.О. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути із відповідача на свою користь майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, у розмірі 411 731 грн 53 коп., з яких: 131 581 грн 83 коп. – за пошкодження автомобіля, 129 938 грн 00 коп. – за пошкодження колісного транспортного засобу та 150 211 грн 70 коп. – за пошкодження малої архітектурної форми, яка знаходилася на причепі, а також понесені судові витрати у розмірі 44 793 грн 86 коп., з яких: 3 293 грн 86 коп. – судового збору, 20 000 грн 00 коп. – витрат на правову допомогу, 12 000 грн 00 коп. – за послуги з проведення експертизи автомобіля VOLVO XC 90, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та 9 500 грн 00 коп. – за послуги експерта з оцінки причепа та МАФу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.07.2025 о 07:00 год. у селищі Ситківці на автодорозі М-30 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mercedes д.н. НОМЕР_2 на чорному фоні, допустив виїзд на зустрічну смугу руху та зіткнення з причепом «Верда» д.н. НОМЕР_3 , який буксирувався автомобілем Volvo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі зазнали технічних пошкоджень, чим було порушено п. 13.1 ПДР України, відповідно до якого водій, незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, повинен дотримуватися безпечної дистанції, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 17.09.2025 у справі № 930/1898/25 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Свою вину ОСОБА_2 визнав. 29.09.2025 постанова набрала законної сили.
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, власником причепа «Верда» д.н. НОМЕР_3 та, згідно з актом приймання-передачі гуманітарної (благодійної) допомоги від 22.10.2024, автомобіля VOLVO XC 90, VIN: НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .
Ринкова вартість автомобіля позивача станом на 16.07.2025 (до дорожньо-транспортної пригоди) становить 177 921 грн 12 коп., а ринкова вартість у аварійному стані на момент ДТП 16.07.2025 становить 46 339 грн 29 коп., що підтверджується висновком експерта № 161/25 транспортно-товарознавчої експертизи щодо визначення матеріального збитку від 22.09.2025. Таким чином: 177 921 грн 12 коп. – 46 339 грн 29 коп. = 131 581 грн 83 коп.
Звітом № 17-09-25-015Б про незалежну оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу «ВЕРДА 500», державний номер НОМЕР_3 , встановлено, що оціночна вартість матеріального збитку становить 129 938 грн 00 коп.
Згідно зі звітом про незалежну оцінку малої архітектурної форми (МАФ) розміром 3,2 м ? 2,7 м, яка на момент зіткнення перебувала на колісному транспортному засобі, виконаним ТОВ «ЕКСПЕРТ КОМПАНІ+», ринкова вартість об`єкта оцінки станом на 16.07.2025 становить 150 211 грн 70 коп.
Обов`язок обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладений на водіїв, однак, усупереч вимогам закону, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП застрахована не була.
Відповідач свою вину визнав, що підтверджується постановою суду.
Таким чином, відповідачем завдано позивачу матеріальних збитків на суму 411 731 грн 53 коп., з яких: 131 581 грн 83 коп. – за пошкодження автомобіля, 129 938 грн 00 коп. – за пошкодження колісного транспортного засобу та 150 211 грн 70 коп. – за пошкодження малої архітектурної форми, яка знаходилася на причепі.
Таким чином, винуватість відповідача у пошкодженні транспортного засобу позивача та спричиненні збитків встановлена судовим рішенням Немирівського районного суду Вінницької області.
Ухвалою від 07.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження з викликом учасників справи. 
23.12.2025 року через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Кравченко В.В., який остання обґрунтовує тим, що представник позивача у позовній заяві зазначає, що згідно з актом приймання-передачі гуманітарної (благодійної) допомоги від 22.10.2024 автомобіля VOLVO XC 90, VIN: НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником є ОСОБА_1 . На підтвердження права власності на автомобіль VOLVO XC 90, VIN: НОМЕР_4 , позивачем долучено акт приймання-передачі гуманітарної (благодійної) допомоги від 22.10.2024, проте вказаний акт не є договором у розумінні положень ЦК України. Таким чином, позивач фактично не є власником автомобіля VOLVO XC 90, VIN: НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому не може бути належним позивачем у справі в цій частині. Також позивач зазначає, що «згідно зі звітом про незалежну оцінку малої архітектурної форми (МАФ) розміром 3,2 ? 2,7 м, яка на момент зіткнення перебувала на колісному транспортному засобі, виконаним ТОВ «ЕКСПЕРТ КОМПАНІ+», ринкова вартість об`єкта оцінки станом на 16.07.2025 становить 150 211 грн 70 коп.». Проте представник відповідача звертає увагу суду на те, що у справі взагалі відсутні відомості про право власності на вказаний МАФ та про заподіяння йому будь-якої шкоди. Інформація про МАФ також відсутня у постанові Немирівського районного суду Вінницької області від 17.09.2025, якою відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, а тому стверджувати про вину відповідача у заподіянні шкоди МАФу підстав немає. Таким чином, як у частині шкоди, завданої автомобілю VOLVO XC 90, VIN: НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , так і у частині шкоди, завданої МАФу, ОСОБА_1 не є належним позивачем у справі, а тому це є самостійною підставою для відмови у позові в цій частині. Також, за матеріалами справи, відсутні докази звернення позивача до МТСБУ у встановленому законом порядку щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП від 16.07.2025. При цьому позивач, як потерпілий та особа, яка має право на майнове відшкодування завданої йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо реалізації цього права. Відповідно до ст. 31 Закону № 3720-IX, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди водій, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених Правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення шкоди у подальшому; повідомити іншим особам, причетним до дорожньо-транспортної пригоди, свої прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), місце проживання, назву та місцезнаходження страховика, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо транспортного засобу, яким він керував, та надати відомості про чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди повідомити про дорожньо-транспортну пригоду страховика, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо транспортного засобу, яким він керував (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, – МТСБУ), а також надати відомості про місцезнаходження такого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та адресу, у тому числі електронну, для листування. Якщо водій з поважних причин не мав змоги виконати такі дії, він має підтвердити це документально. Тобто страхувальник має вчинити дії щодо повідомлення страховика (або МТСБУ) про настання ДТП. Таким чином, основний тягар відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля позивача, повинен нести страховик (МТСБУ), і саме він є належним відповідачем у даній справі за позовом про відшкодування шкоди в межах страхової (регламентної) суми. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про наявність підстав для непред`явлення вимог до страховика (МТСБУ), позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, задоволенню не підлягає.
Відповідно до ухвали суду від 09.02.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 
У судовому засіданні представник позивача – адвокат Сербін Б.О. – позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
У судовому засіданні представник відповідача – адвокат Кравченко В.В. – проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі та просила суд врахувати доводи, викладені у відзиві.
Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності відповідно до вимог ст.ст. 76–81 ЦПК України, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 16.07.2025 о 07:00 год. у селищі Ситківці на автодорозі М-30 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та причепа «Верда» д.н. НОМЕР_3 , який буксирувався автомобілем VOLVO XC 90, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .
Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 17.09.2025 у справі № 930/1898/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з порушенням п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Вказана постанова набрала законної сили 29.09.2025.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина відповідача у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженні транспортних засобів є доведеною та додаткового доказування не потребує.
Судом встановлено, що внаслідок ДТП автомобілю VOLVO XC 90, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причепу «Верда» д.н. НОМЕР_3 було завдано механічних пошкоджень.
Згідно з висновком експерта № 161/25 транспортно-товарознавчої експертизи від 22.09.2025 ринкова вартість автомобіля VOLVO XC 90 до ДТП становила 177 921 грн 12 коп., а його вартість у пошкодженому стані – 46 339 грн 29 коп., у зв`язку з чим розмір матеріального збитку становить 131 581 грн 83 коп.
Відповідно до звіту № 17-09-25-015Б про незалежну оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу «ВЕРДА 500» розмір матеріального збитку, завданого причепу, становить 129 938 грн 00 коп.
Вказані докази є належними, допустимими та узгоджуються між собою, а тому суд приймає їх як належне підтвердження розміру завданої позивачу матеріальної шкоди.
Суд зазначає, що реальні збитки у розумінні ст. 22 ЦК України полягають у втраті або знищенні майна, а також у зменшенні його вартості. У випадку, коли майно фактично втратило свою господарську цінність як єдиний об`єкт, розмір шкоди визначається виходячи з вартості такого майна до пошкодження з урахуванням вартості придатних залишків.
Аналогічний підхід узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо необхідності відшкодування саме реальних збитків потерпілого та недопущення як їх заниження, так і безпідставного збагачення.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє таким джерелом.
Щодо доводів представника відповідача про те, що позивач не є належним позивачем у частині вимог щодо автомобіля VOLVO XC 90, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що автомобіль VOLVO XC 90 був переданий ОСОБА_1 на підставі акта приймання-передачі гуманітарної (благодійної) допомоги від 22.10.2024, а також перебував у його фактичному володінні та користуванні на момент дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України право на судовий захист має не лише власник майна, а й особа, право чи законний інтерес якої порушено. Саме позивачу внаслідок ДТП було завдано майнової шкоди як законному володільцю транспортного засобу, який ніс витрати, пов`язані із його утриманням та відновленням.
Отже, доводи сторони відповідача про неналежність позивача є безпідставними.
Разом з тим, суд погоджується з доводами представника відповідача у частині вимог про стягнення вартості пошкодженої малої архітектурної форми (МАФ).
Так, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували право власності чи інше речове право позивача на вказаний МАФ, а також не надано доказів того, що пошкодження зазначеного об`єкта перебуває у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою від 16.07.2025.
Крім того, у постанові Немирівського районного суду Вінницької області від 17.09.2025 відсутні будь-які відомості щодо пошкодження МАФу внаслідок ДТП.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 150 211 грн 70 коп. за пошкодження малої архітектурної форми є недоведеними та задоволенню не підлягають.
Щодо доводів відповідача про те, що належним відповідачем у справі повинно бути МТСБУ, суд зазначає, що відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Право потерпілого на звернення із позовом безпосередньо до особи, винної у спричиненні шкоди, не ставиться законом у залежність від попереднього звернення до МТСБУ.
Відсутність звернення позивача до МТСБУ не позбавляє його права на звернення безпосередньо до винної особи з вимогою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, особливо враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у загальному розмірі 261 519 грн 83 коп., з яких: 131 581 грн 83 коп. – за пошкодження автомобіля та 129 938 грн 00 коп. – за пошкодження причепа.
Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, відповідно до яких судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, а у разі часткового задоволення позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду було понесено судові витрати, які складаються із: судового збору у розмірі 3 293 грн 86 коп.; витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн 00 коп.; витрат на проведення експертизи автомобіля VOLVO XC 90 у розмірі 12 000 грн 00 коп.; витрат на проведення оцінки причепа та МАФу у розмірі 9 500 грн 00 коп. Загальна сума заявлених судових витрат становить 44 793 грн 86 коп.
Судом встановлено, що позовні вимоги задоволено частково. Із заявлених до стягнення 411 731 грн 53 коп. судом задоволено вимоги у розмірі 261 519 грн 83 коп., що становить близько 63,5 % від загального розміру заявлених позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує положення ч. 3 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, та значенням справи для сторони.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано відповідні документи, однак суд враховує, що дана справа не є справою підвищеної складності, не потребувала значного обсягу процесуальних дій, проведення судових експертиз за ухвалою суду чи участі у значній кількості судових засідань
Крім того, позовні вимоги задоволено частково, а саме у частині стягнення шкоди, завданої автомобілю та причепу, тоді як у задоволенні вимог щодо стягнення вартості пошкодженого МАФу відмовлено.
За таких обставин суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу та визначає співмірним і розумним їх розмір у сумі 10 000 грн 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо витрат на проведення експертного дослідження автомобіля VOLVO XC 90 у розмірі 12 000 грн 00 коп., суд зазначає, що вказані витрати безпосередньо пов`язані з предметом спору, підтверджені належними письмовими доказами та були необхідними для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а тому підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.
Також підлягають стягненню витрати на проведення оцінки причепа та МАФу у розмірі 9 500 грн 00 коп., оскільки зазначені витрати фактично понесені позивачем та були необхідними для звернення до суду й обґрунтування заявлених позовних вимог. Сам факт часткової відмови у позові щодо МАФу не свідчить про безпідставність понесення таких витрат на момент звернення до суду.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у загальному розмірі 31 500 грн 00 коп., з яких: 10 000 грн 00 коп. – витрати на професійну правничу допомогу; 12 000 грн 00 коп. – витрати на проведення експертизи автомобіля VOLVO XC 90; 9 500 грн 00 коп. – витрати на проведення оцінки причепа та МАФу.
Вирішуючи питання щодо судового збору, суд виходить із того, що позивач відповідно до вимог закону був звільнений від його сплати при зверненні до суду, а тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 092 грн 90 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 15-16, 22, 82, 1166, 1187 ЦК України ст. 4, 12-13, 81, 141, 258-259, 265, 268, 352-355 ЦПК України суд, - 
ВИРІШИВ:
Позов  ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сербіна Б.О. до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_6 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 261 519 грн. 83 коп. з яких: 131 581 грн. 83 коп. – за пошкодження автомобіля та 129 938 грн. 00 коп. – за пошкодження колісного транспорту.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_6 судові витрати у розмірі 31 500 грн. , з який: 10 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, 12 000 грн. 00 коп. – за послуги з проведення експертизи автомобіля VOLVO XC 90 реєстраційний номер НОМЕР_1 та 9 500 грн. 00 коп. – за послуги експерта по оцінці причепа та МАФа.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь держави судовий збір в розмірі 2 092,90 грн.. 
У решті позовних вимог – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя: В.М. Алєксєєнко