Справа № 569/19815/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року 
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді - Панас О.В. 
при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М. 
з участю
представника позивача адвоката - Кобаля О.В.
представника відповідача адвоката - Кхатера Ф.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному у загальному позовному провадженні в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи: Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Арсенал Страхування" , Акціонерне товариство "Страхова Компанія "ББС ІНШУРАНС" про відшкодування шкоди, -
в с т а н о в и в:
У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи: Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Арсенал Страхування" , Акціонерне товариство "Страхова Компанія "ББС ІНШУРАНС" про відшкодування шкоди.
Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 547 653,91 грн, 100 000,00 грн моральної шкоди , 12400,00 грн витрат на проведення судової експертизи, 1500,00 грн витрат на послуги перевезення автомобіля навантажувачем, судовий збір та витрати пов`язані із наданням правової (правничої) допомоги.
Свої вимоги обґрунтував наступними доводами. 
05.07.2025 о 12:15 год. в м. Рівне, вул. М. Хвильового, 14/2, водій ОСОБА_2 керуючи Т3 Renault д.н.з. НОМЕР_1 по другорядній дорозі не надав переваги в русі транспортному засобу Audi А6 д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що рухався по головній дорозі, внаслідок чого трапилось зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 липня 2025 року (справа №569/15106/25) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Постанова набрала законної сили 05.08.2025 року.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано матеріальних збитків та моральної шкоди.
Відповідач будь-яких дій спрямованих на відшкодування збитків спричинених Позивачу пошкодженням внаслідок ДТП автомобіля не здійснював, на огляд транспортного засобу не з`явився, ініціативи щодо добровільного врегулювання спору не виявив. 
Представник позивача адвокат Кобаль О.В., який діє згідно ордеру серія АІ № 2001700 від 15.09.2025, в режимі відеоконференцзв`язку, підтримав позов у межах визначеного предмету та підстав, просив позов задовольнити в повному обсязі. 
10.02.2026 до суду надійшов відзив ОСОБА_2 поданий представником відповідача через «Електронний суд».
16.02.2026 суд на місці ухвалив відзив відповідача визнати поданим з пропущенням строку без поважних причин, та відмовив у його прийнятті.
Представник відповідача адвокат Кхатер Ф.Е., який діє згідно ордеру серія ВК №1198402 від 25.11.2025, в судовому засіданні в залі суду, заперечуючи позовні вимоги зазначив наступне.
Просив суд у матеріальній частині виходити саме з того, що після фактичного ремонту ключовим є доведення реальних витрат/реального обсягу відновлення, а не абстрактна “вартість можливого ремонту” за експертним розрахунком, який не підтверджує, що саме такі роботи і саме за такою ціною були реально виконані.
Посилання позивача на переживання, пов`язані з пошкодженням транспортного засобу, саме по собі не може вважатися належним та достатнім обґрунтуванням вимог про відшкодування моральної шкоди. Матеріали справи не містять жодних доказів, які б дозволяли дійти висновку, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу позивач зазнав таких душевних страждань, які виходять за межі звичайних емоційних переживань, притаманних будь-якій особі у подібній ситуації. Зокрема, відсутні будь- які об`єктивні дані, які б свідчили про негативний вплив зазначеної події на психоемоційний стан позивача, його спосіб життя, працездатність, соціальну активність або інші істотні аспекти повсякденного життя. За таких умов твердження про моральну шкоду мають оціночний та припущений характер і не підтверджені належними та допустимими доказами.Крім того, у матеріалах справи не надано жодного доказу, який би дозволив встановити фактичний строк неможливості користування транспортним засобом, обсяг та тривалість ремонтних робіт або навіть сам факт відновлення автомобіля після пошкодження. Не з`ясовано, чи здійснювався ремонт транспортного засобу, чи був він відчужений у пошкодженому стані, а також у який саме період та протягом якого часу позивач був позбавлений можливості користуватися ним. Відсутність таких відомостей унеможливлює оцінку реальних побутових незручностей, на які посилається позивач, а відтак і оцінку заявленого розміру моральної шкоди.
Посилання позивача на докладені ним зусилля для отримання компенсації за пошкодження транспортного засобу також не можуть слугувати належним обгрунтуванням вимог про відшкодування моральної шкоди. З матеріалів справи вбачається, що єдиною дією, вчиненою позивачем з цією метою, було звернення до страхової компанії із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування.
Твердження позивача про виникнення додаткових витрат на організацію пересування є необгрунтованими та не підтверджені жодними належними і допустимими доказами. У матеріалах справи відсутні будь-які документи або відомості, які б свідчили про те, що позивач фактично ніс додаткові витрати у зв`язку з неможливістю користування транспортним засобом, а також про розмір таких витрат, їх періодичність чи тривалість.
Посилання позивача на те, що в момент дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі перебувала пасажирка, у сторону якої нібито припав удар, і що це викликало у позивача сильні душевні хвилювання щодо стану її здоров`я, не підтверджені матеріалами справи та не можуть бути прийняті судом як належне обгрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди.
Позивачем у справі заявлено вимоги щодо стягнення коштів понесених у зв`язку із ДТП, серед яких є: стягнення 1500 грн. витрат на послуги перевезення автомобіля завантажувачем; стягнення 12400 грн. витрат на проведення судової експертизи.
На підтвердження понесених витрат щодо перевезення автомобіля завантажувачем, позивачем надано акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.07.2025 року. Проте даний акт не може вважатися належним доказом у справі, адже він: не підтверджує, те що позивачем дійсно перераховані (оплачені) кошти в сумі 1500 грн. ФОП ОСОБА_3 ; акт сам по собі підтверджує, надання послуг, а не оплату таких послуг.
Відтак вимога щодо стягнення з відповідача 1500 грн. на послуги перевезення автомобіля є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Стосовно стягнення витрат на проведення судової експертизи, то варто звернути увагу, що: висновок експерта має суттєві недоліки, а викладена там інформаціє не відповідає дійсності, відтак стягнення коштів за висновок що суперечить Методиці не може вважати обгрунтованим; позивач просить стягнути витрати на проведення судової експертизи, проте в матеріалах справи наявний лише висновок експерта № 591.25СЕ. Будь-яких ухвал суду, що до призначення судової експертизи.
З огляду на це, вважає, що позов не підлягає до задоволення та просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися.
Від представника третьої особи ПАТ «СК «Арсенал Страхування» до суду надійшли письмові пояснення (№71949/25-вх. від 19.11.2025), у яких просили врахувати пояснення, розгляд справи проводити без участі представника.
Свою правову позицію обґрунтували тим, що ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 229429545, забезпечений транспортний засіб Аudi А6 д.н.з. НОМЕР_2 .
Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспорту Renault д.н.з. НОМЕР_1 застрахована у ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ББС ІНШУРАНС» згідно полісу № 2247001565.
Відповідно до п. 2.3.1.2. Положення, страховий випадок може бути врегульований шляхом прямого врегулювання за умови відповідності його обставин вимогам статті 19 Закону при віднесенні заявленого збитку до відповідного класу.
Потерпіла особа ( ОСОБА_1 ) скористалася правом отримання страхового відшкодування відповідно до ст. 19 Закону.           У відповідності до умов Положення, ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було організовано процес врегулювання та виплати страхового відшкодування.
Згідно Полісу № 224701565, відповідно до якого AT «СК «ББС Іншуранс» було застраховано цивільно-правову відповідальність власника (водія) транспортного засобу Renault Clio, р.н. НОМЕР_3 , страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну складає 160000 (сто шістдесят тисяч) грн. 00 коп., франшиза - 0,00 грн.
ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було проведено огляд та оцінку спричиненого за наслідками заявленого випадку збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Audi А 6, р.н . НОМЕР_2 .             Так, згідно Звіту N 329.25 Е_АР, складеного СОД ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Audi А6, р.н. НОМЕР_2 , складає 1 190 343,34 грн., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Audi А6, р.н . НОМЕР_2 , складає 707 653,91 грн.             З урахуванням вищенаведеного, AT «СК «ББС Іншуранс» було погоджено суму страхового відшкодування в межах страхової суми (ліміту відповідальності), передбаченої Полісом N7224701565, укладеним щодо ТЗ відповідальної особи (Renault Clio, р.н. НОМЕР_1 ), а саме: 160 000,00 грн.  За результатами розгляду заяви Позивача про виплату страхового відшкодування та наявних у Страховика документів щодо ДТП 05.07.2025, Страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування Позивачу у розмірі 160000,00 грн. 25.08.2025 Страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування Позивачу у розмірі 160000,00 грн.
Від представника третьої особи Акціонерного товариства "Страхова Компанія "ББС ІНШУРАНС" письмових пояснень на позов до суду не надійшло.
Ухвалою суду від 22.09.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання з участю сторін. Ухвалою суду від 22.09.2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову – задоволено частково. Постановлено заборонити ОСОБА_2 відчужувати у будь-який спосіб належну йому на праві спільної часткової власності 1/6 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61.8, житлова площа (кв.м):45.8, з встановленням заборони на його відчуження та розпорядження будь-яким шляхом, без позбавлення права користування. У задоволенні інших вимог відмовлено.
Ухвалою суду від 25.11.2025 постановлено здійснювати судове провадження у режимі відеоконференції .
Ухвалою суду від 16.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом учасників справи. 
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представників третіх осіб з урахуванням поданих письмових пояснень третьої особи ПАТ «СК «Арсенал Страхування».
Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. 
У відповідності до ч. 3 статті 55 Конституції України, кожен має право будь якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 , як особа, з вини якої було завдано збитків, зобов`язаний відшкодувати ОСОБА_1 втрати, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням автомобіля, належному останньому на праві приватної власності.
За змістом статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до пункту 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі - Методика), вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.
Згідно пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» судам роз`яснено, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.
За таких обставин, до страхувальника можна пред`являти вимогу про відшкодування майнової шкоди лише після сплати страховиком суми страхового відшкодування, передбаченої договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, або у разі відмови страховика у виплаті страхового відшкодування.
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика, (аналогічний висновок викладений у постанові від 14 листопада 2024 року по справі Ns 442/6010/22).
Судом встановлено, що 05.07.2025 о 12:15 год. в м. Рівне, вул. М. Хвильового, 14/2, водій ОСОБА_2 керуючи ТЗ Renault д.н.з. НОМЕР_1 по другорядній дорозі не надав переваги в русі транспортному засобу Audi А6 д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що рухався по головній дорозі, внаслідок чого трапилось зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 липня 2025 року (справа №569/15106/25) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.Постанова набрала законної сили 05.08.2025 року.
16.10.2025 року Рівненським міським судом Рівненської області було постановлено ухвалу, якою виправлено описку, допущену у постанові Рівненського міського суду Рівненської області від 25.07.2025 року у справі №569/15106/25 та вказано, що слід вважати правильним державний номерний знак Audi А6 - « НОМЕР_2 ».
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Розмір матеріальної шкоди (збитків), завданих Позивачеві внаслідок ДТП, підтверджується Висновком експерта № 591.25СЕ від 23.07.2025 року судової транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля Audi А6, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Відповідно до висновку експерта вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Audi А6, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в ДТП 05.07.2025 року, станом на момент ДТП, становить: 707 653, 91 грн. 
Таким чином, внаслідок ДТП Позивачу було завдано матеріального збитку у розмірі 707 653,91 грн.
Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована у Акціонерне товаристві «Страхова Компанія «ББС Іншуранс» з лімітом відповідальності страховика за спричинення матеріальної шкоди в розмірі 160 000,00 грн.
Цивільно-правова відповідальність Позивача була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» .
25 серпня 2025 року згідно звернення ОСОБА_1 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 160 000,00 грн. страхового відшкодування, відповідно до Акту №109.01331125-1 від 21.08.2025 року, що узгоджується з сумою ліміту відповідальності страховика визначену Полісом.
Статтею 19 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » від 21.05.2024 N7 3720- IX (надалі - Закон ) передбачено право потерпілої особи на пряме врегулювання страхового випадку.
Протоколом Президії МТСБУ N7617/2024 від 27.12.2024 року затверджено «Положення про пряме врегулювання страхових випадків» (надалі - Положення).
Відповідно до п . 2.3.1.2. Положення , страховий випадок може бути врегульований шляхом прямого врегулювання за умови відповідності його обставин вимогам статті 19 Закону при віднесенні заявленого збитку до відповідного класу.
Потерпіла особа - ОСОБА_1 скористався правом отримання страхового відшкодування відповідно до ст. 19 Закону.          
ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було проведено огляд та оцінку спричиненого за наслідками заявленого випадку збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Audi А 6, р.н . НОМЕР_2 .Так, згідно Звіту N7329.25 Е_АР, складеного СОД ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Audi А6, р.н . НОМЕР_2 , складає 1 190 343,34 грн, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Audi А6, р.н . НОМЕР_2 , складає 707 653,91 грн.      
З урахуванням вищенаведеного, AT «СК «ББС Іншуранс» було погоджено суму страхового відшкодування в межах страхової суми (ліміту відповідальності), передбаченої Полісом N7224701565, укладеним щодо ТЗ відповідальної особи (Renault Clio, р.н. НОМЕР_1 ), а саме: 160 000,00 грн, яку в подальшому ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було сплачено ОСОБА_1 » 
Таким чином, станом на сьогодні розмір невідшкодованої суми матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП становить 547 653,91 грн з розрахунку: 707 653,91 ( сума завданого матеріального збитку) – 160 000,00 грн. (страхове відшкодування) грн.= 547 653,91 грн.   
Оскільки судом встановлено, що 25.08.2025 року, ОСОБА_5 отримав від страховика страхове відшкодування у розмірі 160 000,00 гривень, якого недостатньо для покриття усіх втрат, з Відповідача, як винної особи, підлягає стягненню різниця між розміром страхового відшкодування та фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) в розмірі 547 653,91 грн.
Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що вимога в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 547653,91 грн. підлягає до задоволення. 
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 
За приписами п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Враховуючи, що безпосередньо шкода ОСОБА_1 була завдана неправомірними діями ОСОБА_6 , внаслідок чого позивач був позбавлений можливості користуватися транспортним засобом протягом деякого періоду часу у власних цілях та був змушений змінити особисті плани, суд прийшов до висновку, що позивачу відповідачем була заподіяна моральна шкода . Проте, розмір, визначений позивачем у 100 000,00 грн., суд вважає завищеним і таким, що не відповідає характеру та ступеню завданої моральної шкоди.      
Позивачем не надано, а судом не встановлено достовірних доказів на підтвердження його доводів щодо тривалих душевних страждань через нервові стреси у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу ( звернення до психолога, психологічна експертиза тощо). Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, наявності вини відповідача у завданні такої шкоди, виникнення поза волею позивача змін у організації життєвих стосунків та виходячи із вимог розумності та справедливості, суд вважає доцільним частково задовольнити вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди частково та стягнути на його користь з відповідача 10 000,00 грн. моральної шкоди, що є відповідною і достатньою грошовою компенсацією, а також належною сатисфакцією за завдану відповідачем моральної шкоди позивачу. Також, судом встановлено, що у зв`язку із ДТП та необхідністю подальшого транспортування пошкодженого автомобіля, а також необхідністю визначення суми збитків, завданих внаслідок ДТП, Позивачем були понесені наступні витрати.    
Перевізником ФОП ОСОБА_3 було надано послуги перевезення навантажувачем, пошкодженого внаслідок ДТП, автомобіля Audi А6, VIN: НОМЕР_4 , вартість яких склала 1500 гривень, що підтверджується актом-прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.07.2025 року.
10.07.2025 року між ОСОБА_1 та ФОП « ОСОБА_4 », в особі директора ОСОБА_4 було укладено Договір № 591.25СЕ про проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, надання експертних та інформаційних послуг, предметом якого було виконання судової транспортно-товарознавчої експертизи в порядку, передбаченому Законом України «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом МЮ України від 08.10.1998 №53/5 (у чинній редакції), на підставі заяви ОСОБА_1 від 10.07.2025 р.      Відповідно до пункту 3.1., 3.3. Договору № 591.25СЕ вартість експертизи, виконуваної під час дії Договору, визначається у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 01.07.1996 № 710 та Наказу Міністерства юстиції України щодо нормативної вартості однієї експертогодини у науково-дослідних установах судових експертиз Міністерства юстиції та затрат робочого часу на виконання дослідження. Загальна сума договору складає 12 400,00 грн.     11.07.2025 року ОСОБА_1 оплатив рахунок за судову експертизу № 591.25СЕ. 23.07.2025 року було складено Висновок експерта № 591.25СЕ судової транспортно- товарознавчої експертизи автомобіля Audi А6, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , яку суд прийняв як достовірний джоказ на підтвердження завдної позивачу матеріальної шкоди.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України - 1. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з вимогами ч. 6-9 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України закріплено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Докази понесення витрат на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 591.25СЕ в сумі 12400 грн. 00 коп. долучені до позову та оглянуті судом.
Таким чином, Позивач поніс витрати, пов`язані із ДТП та необхідністю подальшого відновлення порушених прав у розмірі 13900,00 гривень (1500+12400), які підлягають стягненню з Відповідача.
З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : 547653,91 грн матеріальної шкоди; 10000,00 грн моральної шкоди; 13 900,00 грн витрат на проведення судової експертизи та за послуги перевезення автомобіля навантажувачем. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 5292,44 грн. за подання позовної заяви та 605,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову, що разом становить 5898,04 грн. , оплачені згідно квитанцій від 15.09.2025, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. 
Всього підлягають до стягнення судові витрати на загальну суму – 19798,04 грн. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, –
в и р і ш и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи: Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Арсенал Страхування" , Акціонерне товариство "Страхова Компанія "ББС ІНШУРАНС" про відшкодування шкоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 547 653 (п`ятсот сорок сім тисяч шістсот п`ятдесят три) грн 91коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000 ( десять тисяч ) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 19 798 (дев`ятнадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім) грн. 04 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.        
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Третя особа: Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Арсенал Страхування", місцезнаходження: 03056, м.Київ, вул. Борщагівська, 154 , код ЄДРПОУ 33908322.
Третя особа: Акціонерне товариство "Страхова Компанія "ББС ІНШУРАНС" , місцезнаходження: 04050, м.Київ, вул. Білоруська, 3, код ЄДРПОУ 20344871.  
Повний текст рішення виготовлено - 15.06.2026.

Суддя О.В.Панас