ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/778/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Буракової А.М. 
при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю “Арселорміттал Пекеджінг Україна”, с. Салгани, Білгород - Дністровський район, Одеська область, 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Магніт +",  м. Харків, 	
про 	стягнення 552018,72 грн. 	
за участю представників:
позивача - Кушнір Р.О.
відповідача - не з`явився 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Арселорміттал Пекеджінг Україна” (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Магніт +", в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 552018,72 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 8280,28 грн.
Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого позивачем товару за Договором поставки № L18-234 від 14.03.2018, що укладений між сторонами.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.03.2026 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.
Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.
Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву до суду не надав, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався.
Представник позивача у судовому засіданні призначеному на 01.06.2026 о 11:45 просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
У відповідності до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.
14 березня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Арселорміттал Пекеджінг Україна” (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Магніт +" (покупець) було укладено договір поставки № L18-234 (надалі - Договір).
Відповідно п. 1.1. Договору постачальник бере на себе зобов`язання поставляти покупцю жерсть ЕЖК (Товар), у порядку, передбаченому умовами цього Договору.
Згідно п. 2.1. Договору поставка Товару здійснюється на умовах FCA – склад постачальника с. Салгани, Білгород-Дністровський район (INCOTERMS – 2010). Однак умови постачання кожної окремої партії можуть бути змінені згідно з домовленістю сторін, та вказані в Специфікаціях, укладених до кожної окремої поставки.
У Специфікації № 03.03.2023 від 03.03.2023 до Договору сторони погодили асортимент, кількість, ціну Товару і загальну вартість партії Товару на суму 417750,00грн. (п. 1 Специфікації № 03.03.2023 від 03.03.2023 до Договору).
Пунктом 3 Специфікації № 03.03.2023 від 03.03.2023 до Договору було передбачено наступне: строк поставки товару - протягом 5 робочих днів з дати підписання цієї Специфікації; умови оплати - 100% передплата; дозволена оплата частинами - за кожну окрему партію Товару (при замовленні Товару об`єм якого передбачає вивезення двома чи більше машинами); ціна за Товар за цією Специфікацією визначається у гривні і є орієнтовною; ціна за Товар визначається у гривні за курсом Долара США, що складає 36,9343 грн.; сторони визначають остаточну вартість Товару в умовних одиницях з урахуванням курсової різниці, яка перераховується для кожної окремої партії Товару та відображається у кредитовому/дебитовому авізо.
22.03.2023 між сторонами була складена видаткова накладна № 244 за Договором на загальну суму 382826,11 грн.
Також, 31.05.2023 між сторонами було складено дебетове авізо № 6 за Договором на загальну суму 335714,02 грн.
Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків за період: 01.01.2024 - 31.12.2024 за Договором, складеного між сторонами, станом на 31.12.2024 заборгованість на користь позивача склала 755018,72 грн.
Згідно позову позивач вказує, що станом на 10.03.2026 Товар відповідачем було отримано та повністю не сплачено, загальна сума заборгованості складає 552018,72 грн., з яких: 382826,11 грн. - заборгованість за поставку Товару, відповідно до Специфікації № 03.03.2023 від 03.03.2023 та видаткової накладної № 244 від 22.03.2023; 169192,61 грн. - курсова різниця, відповідно до п. 3.5. Специфікації № 03.03.2023 від 03.03.2023 та дебетового авізо № 6 від 31.05.2023. Відповідачу неодноразово надсилались претензії стосовно необхідності сплати заборгованості, однак відповідач жодного разу не надавав відповідь на претензію або пропозицію стосовно погодження графіку погашення заборгованості.
При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем позивачу суми заборгованості у розмірі 552018,72 грн. за Договором, з яких: 382826,11 грн. - заборгованість за поставку Товару, відповідно до Специфікації № 03.03.2023 від 03.03.2023 та видаткової накладної № 244 від 22.03.2023; 169192,61 грн. - курсова різниця, відповідно до п. 3.5. Специфікації № 03.03.2023 від 03.03.2023 та дебетового авізо № 6 від 31.05.2023.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Частина 2 ст. 712 ЦК України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з нормами ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Частиною першою ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Згідно зі ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
У відповідності до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У статтях 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладене, порушення відповідачем умов Договору в частині оплати позивачу заборгованості у розмірі 552018,72 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги у справі підтверджуються матеріалами справи, вони є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки позовні вимоги у справі підлягають задоволено, відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в розмірі 8280,28 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -  

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магніт +" (61121, м. Харків, вул. Нескорених, буд. 66, кв. 196, код ЄДРПОУ 41571260) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Арселорміттал Пекеджінг Україна” (67704, Одеська область, Білгород - Дністровський район, с. Салгани, вул. Заводська, буд. 3, код ЄДРПОУ 34611849) борг в розмірі 552018,72 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 8280,28 грн.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Арселорміттал Пекеджінг Україна” (67704, Одеська область, Білгород - Дністровський район, с. Салгани, вул. Заводська, буд. 3, код ЄДРПОУ 34611849).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Магніт +" (61121, м. Харків, вул. Нескорених, буд. 66, кв. 196, код ЄДРПОУ 41571260).

Повне рішення складено "11" червня 2026 р. 

Суддя		А.М. Буракова