Справа № 354/717/14-ц
Провадження по справі № 2/354/1/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Остап`юк М.В.
при секретарі судового засідання Крицкалюк Я.М.
за участю:
прокурора: Римарука В.В.
представника третьої особи: Чаплінської О.В.
представника відповідача: Мотрука М.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом Першого заступника прокурора Івано-Франківської області, в інтересах держави в особі позивача – Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України, Карпатського національного природного парку до ОСОБА_1 (Відповідач 1), ОСОБА_2 (Відповідач 2), Ворохтянської селищної ради (Відповідач 3), третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Компанія «ГОЛДЕН ЛЕЙН ЛТД», про визнання недійсними рішень селищної ради, державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2014 перший заступник прокурора Івано-Франківської області звернувся до Суду в інтересах держави із вказаним позовом.
Позов обгрунтовано тим, що рішенням Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради п?ятого демократичного скликання п?ятнадцятої сесії №99-15/2008 від 22.01.2008 ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,7445 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 . В подальшому, рішенням Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області п?ятого скликання сімнадцятої сесії №110-17/2008 від 23.04.2008 ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6501 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 . В ході проведення ліцензованою проектною організацією ДП «Карпатське проектною організацією підприємство геодезії, картографії та кадастру» виготовлення проектів землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 у Карпатський НПП для погодження було надано експлікацію цих земельних ділянок. Начальник Говерлянського ПНДВ Карпатського НПП Максимюк В.П., будучи наділений повноваженнями щодо погодження меж земельних ділянок, які межують з територією земель Говерлянського ПНДВ Карпатського НПП не переконався, що земельна ділянка з кадастровим номером 2611040300:21:008:0274 площею 0,15 га повністю знаходиться на території 3-го виділу 4-го кварталу, частина земельної ділянки площею 0,5454 га за кадастровим номером 2611040300:21:008:0275 знаходиться у межах 3-го та 10-го виділів 4-го кварталу, а частина земельної ділянки з кадастровим номером 2611040300:21:008:0295 площею 0,6452 га знаходяться частково у межах 3-го, 9-го та 10-го виділів 4-го кварталу Говерлянського ПНДВ Карпатського HПП, та погодив надану експлікацію. Надалі рішенням Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області п?ятого скликання вісімнадцятої сесії №119-18/2008 від 20.06.2008 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою на земельні ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,7445 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 . Рішенням Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області п?ятого скликання двадцять п?ятої сесії №160-25/2009 від 12.03.2009 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою на земельну ділянку площею 0,6501 га для комерційного використання по АДРЕСА_1 . На підставі вищевказаних рішень органу місцевого самоврядування ОСОБА_1 видано державні акти на право власності на вищевказані земельні ділянки, а саме серії ЯЖ №168638 площею 0,7445 га від 14.10.2008, серії ЯЗ №028580 від 14.10.2008 площею 0,6501 га та серії ЯЖ №168637 від 14.10.2008 площею 0,15 га. по АДРЕСА_1 . При цьому зазначені земельні ділянки згідно матеріалів лісовпорядкування Карпатського НПП та геодезичного журналу окружної межі Карпатського НПП фактично складають єдиний масив та відносяться до кварталу №4, виділів №№3, 9, 10 Говерлянського ПНДВ Карпатського НПІ та використовуються національним парком згідно державного акту на право постійного користування землею серії І-ІФ №001505 від 29.12.2001. Таким чином, при наданні у власність ОСОБА_1 спірних земельних ділянок порушені вимоги ст.ст. 84, 141, 149, 150 ЗК України.
Факт часткового перебування спірних земельних ділянок в постійному користуванні Карпатського НПП встановлений в ході розслідування кримінального провадження №42013090110000029, а саме висновком судової земельно-технічної та оціночно-технічної експертизи №2991/2992/2993/2994/2995/2996/2997 від 18.07.2014, згідно якого частина площ земельних ділянок, що надані у приватну власність ОСОБА_1 за кадастровими номерами №2611040300:21:008:0275 площею 0,7445 га, №2611040300:21:008:0274 площею 0,15 га, №2611040300:21:008:0295 площею 0,6501 га перетинається із землями природно-заповідного фонду Карпатського національного природного парку.
Відтак рішення Ворохтянської селищної ради від №99-15/2008 від 22.01.2008 про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0, 15 га та 0, 7445 га, рішення №110-17/2008 від 23.04.2008 в частині надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 6501 га, рішення №119-18/2008 від 20.06.2008, яким ОСОБА_1 затверджено проекти землеустрою на земельні ділянки площею 0, 15 га та 0, 7445 га, рішення №160-25/2009 від 12.03.2009, яким ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою на земельну ділянку площею 0, 6501 га прийняті з порушенням вимог ст. ст. 84, 141, 149, 150 Земельного кодексу України, то мають бути визнані недійсними та скасовані. 
Відповідно і Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 168638 від 14.10.2008, серії ЯЖ № 168637 від 14.10.2008, серії ЯЗ № 028580 від 14.10.2008, видані ОСОБА_1 з порушенням вимог ст. ст. 84, 141, 149, 150 ЗК України.
Оскільки вказані земельні ділянки вибули з постійного користування Карпатського НПП без згоди постійного землекористувача та не з його волі, згідно вимог ч. 3 ст. 388 ЦК України, спірні земельні ділянки підлягають поверненню з чужого незаконного володіння Карпатському НПП в порядку віндикації.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.03.2013 року про поділ спільного майна подружжя, власником земельних ділянок з кадастровими номерами 2611040300210080274, 2611040300210080316, 2611040300210080313 стала ОСОБА_2 . 
Згідно інформації відділу Дерземагенства в м. Яремчому № 251/05-0630 від 12.03.2015 встановлено, що земельній ділянці з кадастровим номером 2611040300:21:008:0295 присвоєно новий кадастровий номер 611040300210080316; земельній ділянці з кадастровим номером 2611040300:21:008:0275 було присвоєно новий кадастровий номер 2611040300:21:008:0313.
Зважаючи на викладене, спірні земельні ділянки підлягають витребуванню з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 в порядку вимог ст.. 387, ч.3 ст. 388 ЦК України.
А тому у кінцевих позовних вимогах Прокурор просить визнати незаконними та скасувати рішення Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області № 99-15/2008 від 22.01.2008 про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,15 га та 0,7445 га, рішення № 110-17/2008 від 23.04.2008 в частині надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6501 га, рішення № 119-18/2008 від 20.06.2008, яким ОСОБА_1 затверджено проекти землеустрою на земельні ділянки площею 0,15 га та 0,7445 га, рішення № 160-25/2009 від 12.03.2009, яким ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою на земельну ділянку площею 0,6501 гa; 
визнати недійсними державні акти на право власності на вищевказані земельні ділянки серії ЯЖ №168638 від 14.10.2008, серії ЯЗ №028580 від 14.10.2008 площею 0,6501 га та серії ЯЖ №168637 від 14.10.2008 площею 0,15 га;
витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 в користь держави в особі постійного землекористувача Карпатського національного природного парку земельні ділянки: кадастровий номер 2611040300:21:008:0313 в частині площі 0, 5454 га, кадастровий номер 2611040300210080316 в частині площі 0, 6452 га, кадастровий номер 2611040300:21:008:0275 площею 0, 15 га (т.4, а. с. 255-254).

Процесуальний рух справи.
У листопаді 2014 року Перший заступник прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України, Карпатського національного природного парку звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 19.11.2014 року позовну заяву прокурора залишено без руху.
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 11.12.2014 року відкрито провадження у справі і призначено її до підготовчого судового розгляду (т.1, а. с. 49).
Ухвалою Суду від 27.01.2015 справу призначено до розгляду по суті та витребувано від Ворохтянської селищної ради рішення органу місцевого самоврядування, а саме рішення сесії від 14.04.2005року №10-15/2005 "Про затвердження містобудівного обгрунтування",рішення від 10.08.2006 року №26 "Про затвердження генерального плану смт. Ворохта", рішення від 22.01.2008року №99 "Про дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" з додатками до цього рішення про вилучення спірних земельних ділянок від попереднього власника та надання ОСОБА_1 (т.1 а.с.83). 
Ухвалою Суду від 02.04.2015 залучено до участі в справі як співвідповідача ОСОБА_2 (т.1 а. с. 195).
Ухвалою Суду від 14.04.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - компанію Голден Лейн ЛТД (т.3 а.с.147). 
Ухвалою суду від 02.06.2016 року провадження у справі зупинено до 24.01.2017 року на період вручення судових документів за кордоном відповідно до Гаазької конвенції від 15.11.1965 року третій особі компанії Голден Лейн ЛТД, зареєстрований офіс компанії розташований за адресою 1, вул.. Персі, 5, Лондон, WIT IDG, CK (т.3, а. с. 182-184).
Справа перебувала у провадженні Суду у складі судді Марчака Ю.І. до 07.08.2017 року (т.4, а.с.1).
17.08.2017 року відбувся повторний автоматизований розподіл судової справи. Справа передана для розгляду судді Іванова А.П. (т.4, а.с.2).
Ухвалою суду від 23.08.2017 провадження у справі відновлено (т.4, а.с.3).
09.10.2017 року ухвалою суду накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: 2611040300:21:008:0313, 2611040300:21:008:0316, 2611040300:21:008:0274, які належать на праві приватної власності ОСОБА_2 (т.4 а.с.65).

Відповідно до Указу Президента України від 07.02.2018 року «Питання тимчасового переведення суддів « Продовжено строк відрядження на шість місяців».

Справа перебувала у провадженні Суду у складі судді Іванова А.П. до 07.08.2018 року (т.1, а.с.1).
У зв`язку із закінченням терміну відрядженні судді Іванова А.П. до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області та відсутністю у штаті суду суддів, процесуальних рух у справі не здійснювався до 01.04.2019 року.
01.04.2019 року відбувся повторний автоматизований розподіл судової справи. Справа передана для розгляду судді Польській М.В. (т.5, а.с.2).
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2019 року суддею Польською М.В. справа прийнята до провадження (т.5, а. с. 6).
У зв`язку із закінченням терміну відрядження судді Польської М.В. до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області та відсутністю у штаті суду суддів, процесуальних рух у справі не здійснювався до 30.07.2020 року.
Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2020, справа передана для розгляду судді Остап`юк М.В. (т.5, а. с. 41).
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 07.06.2021 року суддею Остап`юк М.В. справа прийнята до провадження. Підготовче судове засіданні призначено в шестимісячний термін на 08.12.2021 року, у зв`язку з направленням судового доручення до Центрального органу Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії про вручення судових документів третій особі – компанії «ГОЛДЕН ЛЕЙН ЛТД» (т.5 а. с. 42).
Ухвалою суду від 08.12.2021 визнано явку відповідачки ОСОБА_2 обов`язковою (т.5 а.с.139).
Ухвалою суду від 21.02.2022 залучено до участі у цивільній справі правонаступника відповідача Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області – Ворохтянську селищну раду Надвірнянського району Івано-Франківської області (т.5 а.с.172-173).
Ухвалою суду від 21.02.2022 залучено до участі у цивільній справі правонаступника позивача Міністерства екології та природних ресурсів України – Міністерство захисту довкілля та природніх ресурсів України (т.5 а.с.174-).
12.08.2021 року до суду повернулися судові документи, адресовані третій особі Компанії «ГОЛДЕН ЛЕЙН ЛТД» не врученими, оскільки Компанія змінила місце знаходження (т.5, а. с. 54-128).
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду та визнано явку позивача обов`язковою. Витребувано від відповідача ОСОБА_2 інформацію про місцезнаходження третьої особи Компанії «ГОЛДЕН ЛЕЙН ЛТД» (т.5 а.с.221).
Ухвалою суду від 17.08.2022 повторно витребувано від Відповідача 2 інформацію про адресу місцезнаходження третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Компанію «ГОЛДЕН ЛЕЙН ЛТД» (т.5 а.с.239).
Ухвалою суду від 19.10.2022 втретє витребувано від Відповідача 2 інформацію про адресу місцезнаходження третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Компанію «ГОЛДЕН ЛЕЙН ЛТД» (т.6 а.с.3).
Ухвалою суду від 28.08.2023 позовні вимоги Першого заступника прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави, в особі Карпатського Національного природного парку - залишити без розгляду. У частині позову Першого заступника прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України – розгляд справи продовжено (т.6 а. с. 164-166).
Вказана ухвала суду оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
16.11.2023 постановою Івано-Франківського апеляційного суду ухвалу суду від 28.08.2023 залишено без змін (т.7 а.с.47), а постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалу суду від 28.08.2023 та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16.11.2023 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (т.7, а.с.212-217).
Ухвалою суду від 03.02.2026 залучено до участі у цивільній справі правонаступника позивача – Міністерство економіки, довкілля, та сільського господарства України (т.8, а. с. 225).
03.06.2026 року завершено стадію судових дебатів та суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. 
Керуючись статтею 244 ЦПК України, ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 09 год 00 хв 12.06.2026 року.

У судовому засіданні Прокурор підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові.
Представник позивача Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства, який є правонаступником Міністерства екології та природних ресурсів України у судові засідання не з`являвся, повідомлявся згідно вимог закону. Разом з тим, у матеріалах письмові наявні пояснення Міністерства екології та природних ресурсів України ресурсів України, у яких Міністерство підтримує позов, та просить розгляд справи проводити у відсутності представника ( пояснення № 6-06/426-14 від 23.12.2014 року, № 6-02/35-15 від 22.01.2015, № 6-02/163-15 від 10.02.2015 року, №606/6-3-15 від 17.08.2015 року.
У судовому засіданні представник позивача Карпатського національного природного парку підтримала поданий позов Прокурором у повному обсязі, в обгрунтування зазначила, що Прокурором повністю доведено належність земель парку до земель природно - заповідного фонду та факт накладення спірних земельних ділянок на територію парку. Вважає прийняття рішення про передачу земельних ділянок первинному власнику органом місцевого самоврядування незаконним, оскільки це не входить в межі його компетенції, так як землі парку є землями державної власності, а орган місцевого самоврядування вирішує питання відносно земель, які належать до комунальної власності. Просила позов задоволити.
У судові засідання відповідач 1 ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, відзиву на позов чи письмових пояснень не подавав. Про дату та час судових засідань повідомлявся за адресою, зареєстрованого місця проживання згідно з відповіддю УДМС в Івано-Франківській області від 04.12.2014 вих. № 1854/14, а саме: АДРЕСА_2 (т.1, а. с.48).
Поштові повідомлення поверталися з відмітками: «відсутній за вказаною адресою» (т.5, а. с.195, 217, 250, т.6 а. с. 16, 76, 96, 114, 174, т.8 а. с. 2, 18, 26, 57, 69, 128, 158, 197, т.9 а.с.50) та «вручено особисто» (т.5, а.с.131, 166, 230).
Оскільки матеріали справи свідчать про те, що судові повістки надсилалися за адресою місця реєстрації ОСОБА_1 , більшість яких поверталися до суду з відмітками про вручення особисто, то в силу положень статті 128 ЦПК України, судові повістки вважаються врученими, а ОСОБА_1 – таким, що повідомлений належним чином. 
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем та його представником ОСОБА_4 заявлялися ряд клопотань різного характеру, зокрема: клопотання про витребування доказів (т.1 а.с.80), про приєднання до справи документів (т.2 а. с. 100, т.3 а. с. 22).
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про те, що він є учасником вказаного цивільного провадження.
Також ОСОБА_1 неодноразово повідомлялася про дату та час судових засідань на сайті Судової влади України (т.5 а. с. 144, 181, 186, 209, т.6, а.с.111, 70, 90, 111, 128, 191, т.8 а. с. 10, 35, 46, 62, 79, 86, 109, 115, 138, 151, 168, 186, 228, 245, т.9 а.с.4, 12, 44).
З огляду на це, Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача ОСОБА_1 , оскільки Судом вжито всіх можливих заходів для його належного повідомлення про дату та час розгляду справи.

У судовому засіданні представник відповідачки 2 ОСОБА_2 адвокат Мотрук М.В. категорично заперечив щодо задоволення позову Прокурора. Зазначив, що Прокурор всупереч вимогам статті 81 ЦПК України не надав суду доказів на підтвердження того, що питання правомірності оформлення права власності на спірні земельні ділянки ОСОБА_1 та перебування їх в постійному користуванні Карпатського національного природного парку перевірялись в ході розслідування кримінального провадження № 42013090110000029 та судового розгляду Яремчанським міським судом. Щодо наданого Прокурором висновку експерта № 2991/2992/2993/2994/2995/2996/2997 від 18.07.2014 року, то наданий висновок судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи по матеріалах кримінального провадження №42013090110000029 не містить попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за статтею 385 Кримінального кодексу України. Експертизу по матеріалах кримінального провадження № 42013090110000029 проведено експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (далі – «Львівське НДІСЕ») Сенейком І.Б., який на час проведення дослідження, складання висновку судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи по матеріалах кримінального провадження № 42013090110000029 не мав необхідного стажу експертної роботи, що підтверджується долученими до справи доказами. Експертом не досліджено питання перетину (накладення) меж земельних ділянок, що відводилися ОСОБА_1 , із земельними ділянками Карпатського НПП на момент їх відведення останньому. Дослідницька частина висновку жодного описання процесу дослідження документів з відведення земельної ділянки Карпатському НПП не містить. У Висновку не досліджено затверджений генеральний план селища Ворохта та містобудівне обґрунтування про можливість використання території під забудову по АДРЕСА_1 , 10-й кілометр, затверджене рішенням Ворохтянської селищної ради № 101-15/2005 від 14.04.2005 року. Враховуючи викладене, просив суд не брати до уваги наданий Прокурором Висновок по матеріалах кримінального провадження № 42013090110000029. Крім того, вказаний Висновок, який є доказом по матеріалах кримінального провадження №42013090110000029, і на якому ґрунтуються позовні вимоги Прокурора, отриманий у рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження, втім з порушенням порядку, встановленого КПК України, оскільки матеріали кримінального провадження використані в цивільній справі без письмового дозволу слідчого або прокурора на розголошення відомостей досудового розслідування. Отже такий висновок є недопустимим. Інших доказів на підтвердження обставин неправомірності оформлення права власності на спірні земельні ділянки ОСОБА_1 та перебування їх в постійному користуванні Карпатського національного природного парку матеріали цивільної справи № 354/717/14-ц не містять. При цьому не відповідають дійсності твердження Прокурора про те, що питання правомірності оформлення права власності на спірні земельні ділянки ОСОБА_1 та перебування їх в постійному користуванні Карпатського національного природного парку перевірялись в ході розслідування та судового розгляду Яремчанським міським судом кримінального провадження № 42013090110000029, бо жодним судом, крім означеної цивільної справи № 354/717/14-ц, це питання не перевірялося та питання перебування цих земельних ділянок в постійному користуванні Карпатського національного природного парку. Так, ухвала Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 29.11.2022 року у справі № 354/1169/22 (провадження № 1-кп/354/123/22), яка наявна у загальному доступі, свідчить про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42013090110000029 від 01.07.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 197-1 Кримінального кодексу України, 25.06.2020 року – змінено кваліфікацію кримінального правопорушення на частину третю статті 197-1 Кримінального кодексу України, здійснювали слідчі Яремчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області (нині – Відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області). У кримінальному провадженні йшлося про самовільне захоплення частини земельної ділянки, яка перебувала у комунальній власності та була надана в постійне користування державному закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Прикарпатський» Міністерства охорони здоров`я України; 29.11.2022 року судом було задоволено клопотання прокурора окружної прокуратури міста Івано-Франківська, закрито кримінальне провадження № 42013090110000029 від 01.07.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 197-1 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Тільки 28.05.2015 року Прокурор у судовому засіданні, тобто через п`ять місяців після відкриття провадження у цій справі надав суду копію ухвали Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01.09.2014 року у справі № 354/581/14-к (провадження № 1-кп/354/51/14) стосовно ОСОБА_5 . При цьому означений доказ свідчить, що останнього підозрювали у вчиненні кримінального правопорушення у межах кримінального провадження, внесеного 06.02.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42013090000000029, отже в іншому кримінальному провадженні. Означений доказ також свідчить, що у основу підозри начальника Говерлянського природоохоронного науково-дослідного відділення Карпатського національного природного парку покладено докази, здобуті в результаті проведення слідчих дій під час досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні № 42013090110000029 від 01.07.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 197-1 Кримінального кодексу України, зокрема, призначено земельно-технічну експертизу. Означений доказ також свідчить, що старший прокурор відділу прокуратури Івано-Франківської області направив до суду клопотання у кримінальному провадженні №42013090000000029 від 06.02.2013 року про звільнення від кримінальної відповідальності особи за вчинення кримінального правопорушення, про призначення підготовчого засідання з розгляду цього клопотання на 01.09.2014 року. У судовому рішенні від 01.09.2014 року у справі № 354/581/14-к (провадження № 1-кп/354/51/14) зазначено, що підозрюваний на досудовому розслідуванні та в судовому засіданні після роз`яснення судом суті підозри та підстави звільнення від кримінальної відповідальності дав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 367 Кримінального кодексу України, у зв`язку з закінченням строків давності. Цим судовим рішенням кримінальне провадження № 42013090000000029 від 06.02.2013 року було закрито згідно з пунктом першим частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України. Закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 відбулося у підготовчому судовому засіданні, без дослідження та оцінки письмових доказів на предмет їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку; матеріали кримінального провадження вивчалися судом тільки в частині особи підозрюваного та у судовому рішенні лише констатується, у вчинення якого злочину він підозрюється. В існуючому правовому полі внаслідок закриття кримінального провадження стороння для ОСОБА_5 особа, яка не була учасником кримінального провадження, отримала цивільний позов.
Відповідачкою 2 ОСОБА_2 було подано до суду висновок № 6-15 судового експерта Третяка А.М., складений 05.12.2015 року за результатами проведення експертного земельно-технічного дослідження. У висновку експерт зазначив що на період видачі державного акту на право постійного користування землею (2001 рік) Карпатському національному природному парку мала розроблятися технічна документація зі складання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою. У висновку Експерт також зазначив про те, що Геодезичний журнал окружної межі Карпатського національного природного парку, складений в 2002 році на основі геоданих проведеної інвентаризації ДП «Карпатигеодезкартографія», Ірпінь 2003, не містить інформації про землі постійного користування парку і не є підставою для вирішення межових спорів, оскільки згідно з пунктом 1.13 Інструкції № 43 переоформлення правоустановчих документів на земельні ділянки проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічної документацією. Разом з тим дослідженням Проекту організації території, охорони та рекреаційного використання природних комплексів і об`єктів Карпатського національного природного парку, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 16 від 14.01.2005 року, встановлено, що до складу земель смт Ворохта землекористування Карпатського національного природного парку включено тільки без вилучення у їх користувачів площею 1051 га (табл. 5.1.2 Проекту). Експерт у Висновку зазначив, що землі, надані парку в постійне користування в межах території смт Ворохта, – відсутні, як і відсутні землі заповідної зони (табл. 5.2.2 Проекту). Враховуючи, що земельні ділянки площами 0,35 га, кадастровий номер 2611040300:21:008:0313 (частина колишньої земельної ділянки розміром 0,7445 га, кадастровий номер 2611040300:21:008:0275, що була поділена на дві земельні ділянки площами 0,35 га та 0,3945 га); 0,6501 га, кадастровий номер 2611040300:21:008:0316 (колишній кадастровий номер 2611040300:21:008:0295, відбулася зміна цільового призначення); 0,15 га, кадастровий номер 2611040300:21:008:0274, наданих у приватну власність ОСОБА_1 , розміщені в межах смт Ворохта (витяги із публічної кадастрової карти: додатки 1, 2, 3), перетинання (накладення) із межами земельних ділянок, наданих в постійне користування НПП «Карпатський національний природний парк», відсутнє, та не можливе». Означена позиція експерта ОСОБА_6 цілком корелюється з даними схеми Генплану АДРЕСА_1 , 2005 рік, де чітко зазначено, що земельні ділянки, відведені ОСОБА_1 , розміщені в межах смт Ворохта. Експертом у висновку № 6-15, складеного 05.12.2015 року за результатами проведення експертного земельно-технічного дослідження, також було досліджено питання відповідності розробленої документації із землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок, наданих ОСОБА_1 , розміщені в межах АДРЕСА_1 , та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування станом на 2008-2009 роки. Надано відповідь, що проекти землеустрою розроблено та затверджено відповідно до вимог земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.
Вважаємо, що висновки № 6-15 судового експерта Третяка А.М., складені 05.12.2015 року за результатами проведення експертного земельно-технічного дослідження, є переконливими з огляду також і на той факт, що станом на 2008-2009 роки, тобто період надання ОСОБА_1 землі у власність, рішення Яремчанської міської ради № 189-3/2001 від 27.12.2001 року, на підставі якого 29.12.2005 року Карпатському національному природному парку було видано Державний акт серії І-ІФ № 001505 на право постійного користування землею, було скасовано рішенням цієї ж ради № 104-4/2003 від 19.06.2003 року.
Отже надані ОСОБА_1 земельні ділянки не могли перебувати у постійному користуванні Карпатського національного природного парку у зазначений період.
Представник відповідачки 2 просив також застосувати строки позовної давності, у разі, якщо суд прийде до переконання про задоволення позовних вимог, оскільки право на звернення до суду з такими вимогами виникло у Прокурора ще у 2013 році, кінцеві позовні вимоги Прокурора про зміну предмету позову подані 16.04.2018 року до суду, отже позовна давність, передбачена статтею 257 Цивільного кодексу України у три роки, спливла.
Також вважають, що обраний Прокурором спосіб захисту в частині позовних вимог про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 168638 від 14.10.2008 року, серії ЯЖ № 168637 від 14.10.2008 року, серії ЯЗ № 028580 від 14.10.2008 року є неефективним, враховуючи висновки Верховного Суду (постанова від 15.09.2020 року у справі № 469/1044/17, провадження № 14-317цс19), що є самостійною підставою для відмови у позові в цій частині.
Щодо інших вимог позову, то Прокурор у заяві про зміну предмету позову в порядку статті 49 Цивільного процесуального кодексу України зазначив, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.03.2013 року, яке набуло законної сили, про поділ майна подружжя власником земельних ділянок стала ОСОБА_2 , отже спірні земельні ділянки, на його думку, підлягають витребуванню з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 в порядку вимог статті 387, частини третьої статті 388 Цивільного кодексу України. У заяві Прокурор стверджує, що Відповідачка 2 не є добросовісним набувачем спірних земельних ділянок, при цьому в попередній своїй заяві він не заперечував її добросовісність як набувача.
Представник відповідачки 2 зазначає, що право власності у ОСОБА_2 виникло на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27.03.2013 року у цивільній справі № 759/3743/23-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, з моменту набрання ним законної сили, яке є обов`язковим до виконання. Таке право виникло у Відповідачки 2 задовго до пред`явлення Прокурором позову 03.12.2014 року та надходження його позову до суду. Відтак, відповідачка 2 ОСОБА_2 є добросовісним набувачем. А тому у Відповідача 2 не може бути витребувано майно в порядку статей 387, 388 Цивільного кодексу України, оскільки означене майно має «віндикаційний імунітет».
Представник відповідача 2 просив застосувати положення Закону України № 4292-ІХ від 12.03.2025 року «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», положення якого пом`якшують цивільно-правову відповідальність добросовісних набувачів та мають зворотну дію в часі, в тому числі і абзац другий частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України та статтей 390, 391 ЦК України, якими врегульовано порядок компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна. Між тим матеріали справи не містять та першим заступником прокурора Івано-Франківської області не надано жодного доказу, що підтверджує внесення на депозитний рахунок Яремчанського міського суду Івано-Франківської області грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, що, на думку Відповідача2, є самостійною підставою для відмові у задоволенні позову в частині витребування з володіння ОСОБА_2 земельні ділянки: кадастровий номер 2611040300:21:008:0313 в частині площі 0,5454 га, кадастровий номер 2611040300:21:008:0316 в частині площі 0,6452 га, 2611040300:21:008:0274 площею 0,15 га, оскільки обраний Прокурором спосіб судового захисту не відповідає вимогам статті 391 Цивільного кодексу України.
Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник Відповідач 3 Ворохтянської селищної ради у судові засідання жодного разу не з`явився.
В матеріалах справи наявний лист Ворохтянської селищної ради № 07-06/660 від 24.12.2014 року, зі змісту до якого Відповідач 3 визнає позов. 
Про дату та час судових засідань повідомлявся за адресою зареєстрованого місця знаходження, а саме: АДРЕСА_2 (т.1, а. с.48).
Поштові повідомлення поверталися з відмітками: «вручено особисто» (т.5, а.с.5,134,163).
Оскільки матеріали справи свідчать про те, що судові повістки надсилалися за адресою місця реєстрації Ворохтянської селищної ради, більшість яких поверталися до суду з відмітками про належне вручення, то в силу положень статті 128 ЦПК України, судові повістки вважаються врученими, а Ворохтянська селищна рада – такою, що повідомлена належним чином. 
Також Ворохтянська селищна рада неодноразово повідомлялася про дату та час судових засідань на сайті Судової влади України (т.5 а.с.145, 180, 212) та на електронну скриньку (т.5 а.с.178, 241, т.6 а.с.5, 67, 86, 108, 125, 186, т.8 а. с. 13, 31,42, 65, 76, 91, 104, 120, 140, 154, 172, 188, 232, 243, т.9 а.с.8, 16, 39).
Таким чином, судом вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення відповідача Ворохтянську селищну раду.

Представник Третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Компанія «ГОЛДЕН ЛЕЙН ЛТД» жодного разу у судове засідання не з`явився. 
Остання відома інформація про цю компанію та, що вказана юридична особа зареєстрована та діє відповідно до законодавства Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії, номер Компанії 9115511.
Судом відповідно до Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах вчиненої у Гаазі 15 листопада 1965 року надсилалися судові документи з перекладом до Міністерства юстиції (Секційна палата Е16 Королівські суди LONDON WC2A 2LL) для вручення Компанія «ГОЛДЕН ЛЕЙН ЛТД» за останньою відомою адресою: офіс 1, вул. Персі 5, Лондон, WIT IDG, CK (SUIT 1, PERCY STREET 5, LONDON, WIT IDG, UK) (т.5, а. с. 50). 
Разом з тим, документи не були вручені, оскільки Компанія «ГОЛДЕН ЛЕЙН ЛТД змінила адресу свого місцезнаходження, і Суду не було надано інформацію про теперішню адресу місцезнаходження останньої, а тому, третя особа повідомлялася про дату та час розгляду справи на сайті Судової влади України (т.8, а. с. 11, 38, 49, 60, 81, 88, 111, 117 і т.д.), а також за адресою, знайденою секретарем судового засідання у відкритих інтернет-ресурсах. 

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно з частиною першою статті 167, частиною першою статті 170 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.
Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
За змістом положень частин першої та четвертої статті 56 ЦПК України, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор може звертатися до суду із заявами про захист державних чи суспільних інтересів.
У грудні 2014 року прокурор звернувся в інтересах держави із даною позовною заявою.
Прокурор неодноразово змінював позовні вимоги (т.4, а.с. 235-236, 250-254).
У кінцевих позовних вимогах від 16.04.2018 року, просив визнати незаконними та скасувати рішення Органу місцевого самоврядування, визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки та витребувати з чужого незаконного володіння спірні земельні ділянки в користь держави в особі Карпатського національного природного парку (т.4, а. с. 249-254).
Підставами позову прокурор зазначив незаконність передачі відповідачу ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 2611040300:21:008:0274 площею 0, 1500 га, земельної ділянки з кадастровим номером 2611040300:21:008:0275 в частині площі 0,5454 га, земельної ділянки з кадастровим номером 2611040300:21:008:0295 в частині площі 0, 6452 га, розташованих в АДРЕСА_1 , оскільки такі земельні ділянки розташовані на території Карпатського національного природного парку.
Пояснив, що пред`явлення позову обумовлене необхідністю захисту інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.
Статтею 19 ЗК України визначено категорії земель, зокрема, це землі природо-заповідного та іншого природоохоронного призначення.
Згідно з частиною третьою статті 1 Земельного кодексу України використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
За змістом частин першої та другої статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.
Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів регулюються Законом України «Про природно-заповідний фонд України».
У преамбулі Закону зазначається, що природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об`єкти яких мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища.
У зв`язку з цим законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.
До земель природно-заповідного фонду відносяться природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища;штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва (стаття 44 Земельного кодексу України, стаття 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»).
Указані статті імперативно відносять землі, яким встановлено статус територій чи об`єктів природно-заповідного фонду, до категорії земель природно-заповідного фонду за фактом знаходження на них об`єктів, які мають спеціальний статус та перебувають під особливою державною охороною.
Судом встановлено, що у постійному користуванні Карпатського національного природного парку перебувають землі природно-заповідного використання на території Ворохтянської селищної ради, площею 10920,74 га, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею від 29.12.2001, виданого на підставі рішення 18 сесії 3 скл. Яремчанської міської ради народних депутатів від 27.12.2001 № 189-3/2001 (т.1, а.с. 20).
Судовим розглядом також встановлено, що відповідачці 2 ОСОБА_7 належить на праві власності три земельні ділянки: земельна ділянка площею 0, 15 га з кадастровим номером 2611040300:21:008:0274, земельна ділянка площею 0, 6501 га з кадастровим номером 2611040300:21:008:0316, земельна ділянка площею 0, 35 га з кадастровим номером 2611040300:21:008:0313, які розташовані в АДРЕСА_1 .
Вказані земельні ділянки ОСОБА_7 набула у власність за наслідками розподілу спільного майна подружжя на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27.03.2013 року.
Прокурор оскаржує законність передачі у власність спірних земель колишньому чоловікові відповідачки 2 – відповідачу 1 ОСОБА_1 , оскільки стверджує, що зазначені вище земельні ділянки частково накладаються на землі природно-заповідного фонду та перебувають у користування Карпатського національного природного парку.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» території природних заповідників, заповідні зони біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, надані національним природним паркам, є власністю Українського народу. 
Конституція України (статті 13, 14) визначає, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі, відповідно, державної чи комунальної власності. У цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю у поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).
Так, пунктом «г» частини четвертої статті 84 ЗК України у редакцїї чинній на час виникнення спірних правовідносин визначено, що землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом, не можуть передаватись із державної у приватну власність.
Таким чином, законодавством передбачалося, що землі під об`єктами природно-заповідного фонду у приватну власність не передаються.
Так, в ході розгляду встановлено, що відповідачу 1  ОСОБА_1 . Рішенням 18-ї сесії Ворохтянської селищної ради від 20.06.2008 року № 119-18/2008 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 1500 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 7445 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1 (т.1, а. с. 132,133).
Цим рішенням вказані земельні ділянки передано йому у приватну власність.
На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 отримав Державний акт серії ЯЖ № 168637 від 14.10.2008 року на право власності на земельну ділянку площею 0, 1500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та Державний акт серії ЯЖ № 168638 від 14.10.2008 року на право власності на земельну ділянку площею 0, 7445 га для ведення особистого селянського господарства (т.1, а. с. 135-136).
Земельній ділянці площею 0, 1500 га присвоєно кадастровий номер 2611040300:21:008:0274, а земельній ділянці площею 0, 7445 га, присвоєно кадастровий номер 2611040300:21:008:0275.
Як з`ясовано в ході судового розгляду, земельна ділянка площею 0, 7445 га з кадастровим номером 2611040300:21:008:0275 була розподілена на дві земельні ділянки: площами 0, 3500 га та 0, 3945 га.
Земельній ділянці площею 0, 3500 га присвоєно кадастровий номер 2611040300:21:008:0313.
Крім того, на підставі рішення 20-ї сесії Ворохтянської селищної ради від 21.08.2008 року № 129-20/2008 ОСОБА_1 отримав Державний акт серії ЯЗ № 028580 від 14.10.2008 року на право власності на земельну ділянку площею 0, 6501 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану по 
АДРЕСА_3 ділянці присвоєно кадастровий номер 2611040300:21:008:0295 (т.1, а. с. 137).
В подальшому, рішенням Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області № 160-25/2009 від 12.03.2009 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки на земельну ділянку з цільовим призначенням: для комерційного використання (т.1, а. с. 134).
Кадастровий номер земельної ділянки змінено на 2611040300:21:008:0316 (т.9, а. с. 60).
В результаті поділу спільного майна подружжя на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27.03.2013 року у власність дружини відповідача 1 – ОСОБА_2 перейшли три земельні ділянки:
площею 0, 1500 га з кадастровим номером 2611040300:21:008:0274; 
площею 0, 3500 га з кадастровим номером 2611040300:21:008:0313;
площею 0, 6501 га з кадастровим номером 2611040300:21:008:0316.
У ході судового розгляду з`ясовано, що 06.02.2013 слідчим порушено кримінальне провадження за № 42013090000000029 щодо начальника Говерлянського ПОНДВ Карпатського НПП ОСОБА_5 за частиною другою статті 367 КК України у неналежному виконанні своїх службових обов`язків. 
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01.09.2014 року було звільнено начальника Говерлянського ПОНДВ Карпатського НПП ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за клопотанням прокурора (т.1, а. с. 235).
Зі змісту вказаної ухвали Яремчанського міського суду, у якій міститься посилання на клопотання прокурора, вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру в тому, що він, будучи на посаді начальника Говерлянського ПОНДВ Карпатського НПП, в процесі виготовлення ОСОБА_1 проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, несумлінно виконуючи свої обов`язки, не переконався, що земельна ділянка з кадастровим номером 2611040300:211:008:0274 площею 0, 15 га повністю знаходиться на території 3-го виділу 4-го кварталу, а частина земельної ділянки площею 0, 7445 га за кадастровим номером 2611040300:21:008:0275 площею 0, 5454 га знаходиться у межах 3-го та 10-го виділів 4-го кварталу, та частина земельної ділянки з кадастровим номером 2611040300:21:008:0295 площею 0, 6452 га знаходяться частково у межах 3-го, 9-го та 10-го кварталу Говерлянського ПНДВ Карпатського НПП, завірив власним підписом земельно-кадастровий план (експлікацію земель) розташування вказаних вище земельних ділянок, в яких було зазначено, що землі відносять до категорії земель населеного пункту смт. Ворохта, що фактично не відповідало дійсності, так як землі частково накладаються на землі, що надані у користування Карпатського НПП.
На підставі погоджених ОСОБА_5 земельно-кадастрових планів зазначених земельних ділянок на ім`я ОСОБА_1 видано державні акти на право власності на вищевказані земельні ділянки, а саме серії ЯЖ № 168638 від 14.10.2008 площею 0, 7445 га, серії ЯЗ № 028580 від 14.10.2008 площею 0, 6501 га та серії ПЖ № 168637 від 14.10.2008 площею 0, 15 га по АДРЕСА_1 . 
На підтвердження своїх вимог Прокурор посилається на висновок № 2991/2992/2993/2994/2995/2996/2997 судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи по матеріалах зазначеного вище кримінального провадження № 42013090110000029.
Відповідно до вказаного Висновку експерта земельні ділянки, які надані у приватну власність відповідачу 1 ОСОБА_1 перетинаються із землями, що надані у користування Карпатського національного природного парку. Так, земельна ділянка площею 0, 7445 га з кадастровим номером 2611040300:21:008:0275 накладається в частині площі 0, 5454 га, земельна ділянка площею 0, 6501 га з кадастровим номером 2611040300:21:008:0295 - в частині площі 0, 6452 га, земельна ділянка площею 0, 1500 га з кадастровим номером 2611040300:21:008:0274 – входить усією площею в землі КНПП (т.1, а. с. 8-18).
Заперечуючи на позицію Прокурора, Сторона відповідача надала свій висновок експерта № 6-15 від 05.12.2015 року, складений за результатами проведення експертного земельно-технічного дослідження на замовлення представника відповідача адвоката Жулідової І.С..
Так, відповідно до цього Висновку, земельні ділянки надані в постійне користування НПП «Карпатський національний природний парк» в межах селища міського типу Ворохта станом на 2008-2009 роки не були розміщені. Перетинання (накладання) меж земельних ділянок площами 0, 7445 га, кадастровий номер 2611040300:21:008:0275 (що була поділена на дві земельні ділянки площами 0, 35 га та 0, 3945 га); 0, 6501 га кадастровий номер 2611040300:21:008:0316 (колишній кадастровий номер 2611040300:21:008:0295); 0, 15 га кадастровий номер 2611040300:21:008:0274, наданих в постійне користування НПП «Карпатський національний природний парк» відсутнє.
Також, Висновком встановлено, що проекти землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок ОСОБА_1 розроблені та затверджені відповідно до вимог земельного законодавства і інших нормативних документів з питань землеустрою та землекористування (т.2, 163-189).
Надаючи оцінку висновкам експертів Сторони Позивача і Сторони відповідача, суд керується частиною першою статті 110 ЦПК України, відповідно до якої висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Так, як вбачається зі змісту Висновку експерта, наданого Прокурором, Експертом встановлено факт часткового перетинання земельних ділянок, що надані у власність відповідачу 1 ОСОБА_1 із землями Карпатського національного природного парку.
Як було встановлено, в рамках кримінального провадження за № 42013090000000029 оголошено підозру начальнику Говерлянського ПОНДВ Карпатського НПП Максимюку В.П. за частиною другою статті 367 КК України у неналежному виконанні своїх службових обов`язків, що виразилися у підписанні земельно-кадастрового плану (експлікацію земель) розташування спірних земельних ділянок, що передані ОСОБА_1 , в яких було зазначено інформацію що не відповідала дійсності, а саме, що землі відносяться до категорії земель населеного пункту смт. Ворохта, а фактично останні частково накладалися на землі, що надані у користування Карпатського НПП.
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01.09.2014 року начальника Говерлянського ПОНДВ Карпатського НПП Максимюка В.П. було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за клопотанням прокурора (т.1, а. с. 235).
І хоча в рамках кримінального провадження в ході судового розгляду докази не досліджувалися, обставини та вина особи не встановлювалася, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою обставиною.
Хоча особа не отримує судимості та покарання, кримінальне провадження закривається не за відсутністю події чи складу злочину.
Для закриття справи за цією статтею необхідна згода підозрюваного/обвинуваченого. Якщо особа не згодна і вимагає доведення своєї невинуватості, розгляд триває у звичайному порядку.
Як вбачається з ухвали суду підозрюваний ОСОБА_5 надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Цей факт не звільняє особу від обов`язку відшкодувати завдану потерпілому матеріальну та моральну шкоду.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності означає, що держава визнає факт вчинення особою кримінального правопорушення, але звільняє її від покарання через сплив певного часу.
Відтак, зазначене свідчить, що при передачі у приватну власність спірних земельних ділянок мало місце порушенням закону саме з боку уповноваженої посадової особи Говерлянського ПОНДВ Карпатського НПП.
Звертаючись до Суду в інтересах держави з позовом, Прокурор просив визнати незаконними та скасувати рішення органу місцевого самоврядування, визнати недійсними державні акти та витребувати земельні ділянки в порядку віндикації.
Відповідно до частин першої, другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18.
Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, у тому числі, витребування майна із чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 ЗК України).
Наведені способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.
Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його із чужого незаконного володіння.
Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створюєу користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Зазначений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані із позбавленням його володіння майном.
Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язаніз позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина другастатті 152 ЗК України).
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).
Аналізуючи обраний прокурором спосіб захисту про витребування спірної земельної ділянки, який відноситься до віндикаційного способу захисту, Суд враховує висновки Верховного Суду.
Зокрема, у Постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (провадження № 14-317цс19 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що вимога про визнання недійсним та скасування державного акту не є ефективним способом захисту для усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою. «[…] …Такий акт лише посвідчував відповідне право та не мав самостійного юридичного значення». Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) Верховний Суд вказав: "визнання недійсним державного акта також не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для її витребування з чужого володіння, а тому в задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 94))".
Крім того, у Постанові від 22 червня 2022 рокуу справі № 752/3093/19 (провадження № 61-76св21) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок про те, що повернення державі земельної ділянки природо-заповідного фонду призначення необхідно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки.
Заволодіння громадянами та юридичними особами землями, стосовно яких діє чітка заборона на передачу їх у приватну власність із метою будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями), є неможливим (подібні висновки Великої Палати Верховного Суду викладено у постановах від 28 листопада 2018 року у справі№ 504/2864/13-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).
Отже, зайняття спірних земельних ділянок із порушенням положень ЗК України необхідно розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельні ділянки потрібно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки (див. пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, а також пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суд від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).
Статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя,а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Прямачи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного правачи інтересу не може бути виправданою.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором,та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, якийне суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати:чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересуу спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/абоє неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту правачи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження№ 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18;від 11 вересня 2019 року у справі№ 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 рокуу справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших.
Водночас застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 жовтня вересня2022 року у справі 910/14224/20, провадження № 12-20гс22).
Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин(постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня2020 року у справі № 378/596/16-ц, провадження № 14-545цс19).
Виходячи з викладеного, враховуючи зазначені вище висновки Верховного суду, з огляду на те, що заявлено вимоги щодо визнання недійсними та скасування рішень органів місцевого самоврядування, недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки та витребування частини земельних ділянок у власність держави, що відноситься до віндикаційного способу захисту, а отже, обрано неефективний спосіб захисту порушених прав, що є підставою для відмови в позові.

Керуючись статтями 152, 167, 170, 391 ЦК України, статтями 1, 3, 18, 19, 44, 84, 152 ЗК України, статтями4,5, 12, 56, 76, 80, 81, 84,128,259, 263, 280 ЦПК України, Суд, 

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позовних вимог Першого заступника прокурора Івано-Франківської області, в інтересах держави в особі позивача – Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України, Карпатського національного природного парку до ОСОБА_1 (Відповідач 1), ОСОБА_2 (Відповідач 2), Ворохтянської селищної ради (Відповідач 3), третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Компанія «ГОЛДЕН ЛЕЙН ЛТД», про визнання недійсними рішень селищної ради, державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння - відмовити в зв`язку з обранням неналежного способу захисту.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;
Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
Перший заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури, зареєстроване місцезнаходження: 76000, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11, Івано-Франківської області,03530483;
Позивач 1: Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України, зареєстроване місцезнаходження: 03035, м. Івано-Франківськ, вул. Митрополита Василя Липківського, 35, Київської області, ЄДРПОУ43672853;
Позивач 2: Карпатський Національний природний парк, зареєстроване місцезнаходження: 78500, м. Яремче, вул. Василя Стуса, 6, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, ЄДРПОУ 05509323;
Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
Відповідач 3: Ворохтянська селищна рада, зареєстроване місцезнаходження: 78595, смт. Ворохта, вул. Данила Галицького, 41-А, ЄДРПОУ 04354522;
Третя особи без самостійних вимог на стороні відповідача Компанія «ГОЛДЕН ЛЕЙН ЛТД», адресу про місцезнаходження не надано. 

Суддя:        Марія ОСТАП`ЮК