Справа № 127/29134/25
Провадження 2/127/6412/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року 

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: 
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В. 
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 127/29134/25 за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в:

позов зареєстрований судом 16.09.2025 року і мотивований тим, що 15.08.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису, одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію» був укладений кредитний договір № 8189678.
Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами правил надання коштів у позику в т.ч. і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердила, що повністю розуміє та погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись цих правил, які є публічною пропозицією в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Згідно умов договору, ТОВ надає клієнту кредит в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на кредитну картку, реквізити якої надані первісному кредитору з метою отримання кредиту (п.2.1).
Всупереч умов договору відповідач ОСОБА_1 не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів, що призвело до виникнення заборгованості.
25.06.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 25062025/1, за яким позивач набув права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі.
Перехід права згідно п.1.2 договору факторингу відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників. 
Відповідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 25.06.2025 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в загальній сумі 31 024, 86 грн. 
Зазначена сума складається з: 9 830, 30 грн. – заборгованості за основною сумою боргу, 16 194, 56 грн. – заборгованості за відсотками, 5 000 грн. – заборгованості за штрафом.
Загальну суму боргу – 31 024, 86 грн. представник позивача просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 , а також судові витрати.
24.12.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 66-73), згідно якого вважає, що штраф в сумі 5 000 грн. неправомірно нарахований кредитором в період воєнного стану, крім того, із розрахунку вбачається, що станом на 24.06.2025 року відповідач повністю погасила тіло кредиту і сплатила 10 314,94 грн. Також позивачем при нарахуванні процентів не дотримано вимог Закону України «Про споживче кредитування» і не враховано, що з 24.12.2023 року денна процентна ставка має бути не більше 2,5% , з 22.04.2024 року – не більше 1,5%, з 20.08.2024 року – не більше 1%. За таким розрахунком проценти не повинні перевищувати 3 400 грн. Враховуючи, що відповідачем вже було сплачено 10 314,94 грн., заборгованість мала б становити 3 085,06 грн. Разом з тим, просила врахувати, що форма електронного кредитного договору не відповідає ст.ст. 5, 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» і позивачем не надано жодного доказу належного підписання обома сторонами спірного кредитного договору згідно Закону «Про електронну комерцію». Також вважає, що позивачем не надано достовірних доказів перерахування відповідачу кредитних коштів, а первинні бухгалтерські документи відсутні. Через це неможливо встановити розмір заборгованості, порядок нарахування, підстави і порядок нарахування процентів, в тому числі поза межами строку кредитування. Про перехід права вимоги відповідач ОСОБА_1 не була повідомлена, тому і не зобов`язана погашати заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ». Представник просила відмовити в задоволенні позову і стягнути судові витрати в сумі 15 000 грн. 
30.09.2025 року судом було відкрито спрощене провадження у даній справі. 
Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутності. 29.12.2025 року представник позивача Білотіл А.Г. подала відповідь на відзив. Позов підтримала.
Представник відповідача – ОСОБА_3 позов не визнала, підтримала відзив на позов, просила відмовити в задоволенні позову. Вважає, що вимоги не доведені позивачем. 
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. 
Судом встановлено, що 15.08.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису, одноразовим ідентифікатором (С1208) згідно Закону України «Про електронну комерцію» був укладений договір № 8189678 про надання споживчого кредиту. 
Укладення цього договору відбулось згідно п.1.1 за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний застосунок creditplus (за вибором споживача). Ідентифікація споживача здійснена при вході споживача в особистий кабінет/мобільний застосунок creditplus в порядку, передбаченому договором, ЗУ «Про електронну комерцію» в т.ч. шляхом перевірки ТОВ правильності введення коду, направленого ТОВ на номер мобільного телефону споживача при вході (в т.ч. месенджери) та/або шляхом перевірки правильності введення відповідного пароля входу до особистого кабінету/мобільного застосунку creditplus.
Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами правил надання коштів у позику в т.ч. і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердила, що повністю розуміє та погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись цих правил, які є публічною пропозицією в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
На умовах, встановлених договором, ТОВ надало споживачу кредит, який ОСОБА_1 зобов`язалась одержати та повернути, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.2).
Кредитні кошти – 10 000 грн. надані на строк 360 днів, періодичність сплати процентів, погоджена сторонами в п.1.4 – кожні 30 днів. 
Зокрема, у споживача відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених договором (п.1.4.1).
Тип процентної ставки, що погоджено в п. 1.5 договору, - фіксована. Стандартна процентна ставка – 1, 50 % в день та застосовується в межах строку кредиту вказаного в п. 1.4. Знижена процентна ставка – 0, 01 % в день застосовується згідно умов, визначених п.1.5.2. Порядок нарахування процентів визначено в п.3 договору, порядок повернення кредиту, сплати процентів, повернення переплати – в п. 5.
Сплата споживачем штрафу за невиконання та/або неналежне виконання зобов`язань щодо повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом визначена в п.6.4.
Сторонами погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки. Повернення кредиту – 12 платежів, останній – 10.08.2025 року. На суму кредиту 10 000 грн., проценти за 360 днів складають 49 530 грн. реальна річна процентна ставка – 3243, 21%.
Якщо споживачем не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені у графіку платежів, будуть перераховані за стандартною процентною ставкою та будуть мати такі значення: загальна вартість кредиту – 64 000 грн., проценти – 54 000 грн., реальна річна процентна ставка – 9089, 90%.
Кошти кредиту – 10 000 грн., згідно п.2.1 договору, надані ТОВ відповідачу 15.08.2024 року, безготівково, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, за реквізитами платіжної картки: НОМЕР_2 , через систему платіжних послуг ТОВ «Пейтек», код авторизації 177488.
Згідно повідомлення АТ «УніверсалБанк» від 21.05.2026 року, станом на 15.08.2024 року у ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) в банку наявні три карткові рахунки, зокрема НОМЕР_2 , на який 15.08.2024 року був зарахований платіж – 10 000 грн., який був проведений не по реквізитах, а через платіжну систему.
Всупереч умов договору відповідач ОСОБА_1 не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів, що призвело до виникнення заборгованості.
25.06.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 25062025/1, за яким позивач набув права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі.
Перехід права згідно п.1.2 договору факторингу відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників. 
Відповідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 25.06.2025 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в загальній сумі 31 024, 86 грн. 
Зазначена сума складається з: 9 830, 30 грн. – заборгованості за основною сумою боргу, 16 194, 56 грн. – заборгованості за відсотками, 5 000 грн. – заборгованості за штрафом.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію». 
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). 
Отже, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 15.08.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 кредитного договору № 8189678, отримання позичальником кредитних коштів – 10 000 грн. та переходу права вимоги за цим договором до позивача.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України).
З цих підстав, а також враховуючи те, що відповідач частково погашала кредит, заперечення представника щодо невідповідності кредитного договору Закону України «Про електронну комерцію» «Про електронні документи та електронний документообіг», "Про споживче кредитування" суд вважає безпідставними. 
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 8189678 від 15.08.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 31 024, 86 грн. Кількість днів прострочення зобов`язання – 196.
Зазначена сума складається з: 9 830, 30 грн. – заборгованості за основною сумою боргу, 16 194, 56 грн. – заборгованості за відсотками, 5 000 грн. – заборгованості за штрафом.
Оскільки заборгованість за кредитним договором не погашена, з відповідача на користь позивача слід стягнути частково заборгованість в загальному розмірі 26 024,86 грн., що складається із: 9 830, 30 грн. – заборгованості за основною сумою боргу, 16 194, 56 грн. – заборгованості за відсотками.
Суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за штрафами в розмірі 5000 грн., оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У відзиві на позов представник відповідача надала власний розрахунок, згідно якого вважає, що заборгованість по кредитному договору станом на 24.06.2025 року могла б становити 3 085,06 грн. (10 000 грн. борг по кредиту + 3 400 борг по процентам – 10 314,94 грн. сплачених відповідачем = 3 085,06 грн.) (а.с. 68 зворот). 
Проте, суд вважає, що такий розрахунок не відповідає умовам договору і Закону України «Про споживче кредитування», а проценти на суму 3 400 грн. обраховані представником відповідача не вірно. 
Позивачем борг нарахований за період з 15.08.2024 року до 11.03.2025 року, тобто не за весь період кредитування, стандартна процентна ставка за договором почала діяти з 15.09.2024 року (1,38 % в день з врахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 0,01% в день протягом перших 30 днів) за формулою, наведеною в Законі України «Про споживче кредитування» (п. 1.7.2 договору). 
В подальшому борг не збільшувався. 
Сплачена відповідачем сума – 10 314,94 грн. врахована кредитором і відображена в розрахунку заборгованості, тому заперечення представника відповідача суд вважає безпідставним. 
Сплата позивачем судового збору – 3 028 грн. підтверджена платіжною інструкцією від 29.08.2025 року.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (83%) в розмірі 2 513,24 грн. (3 028 ? 83% ? 100 = 2 513,24 грн.) 
Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 8189678 від 15.08.2024 року в загальному розмірі 26 024 (двадцять шість тисяч двадцять чотири) грн. 56 коп. та судові витрати – судовий збір в сумі 2 513 (дві тисячі п`ятсот тринадцять) грн. 24 коп. 
В решті позову – відмовити.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.
Учасники справи:
-позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», 01032 м. Київ, вул. С.Петлюри, 30, ЄДРПОУ 35625014 
-відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
Повне судове рішення складене 05 червня 2026 року.

Суддя: