Справа № 560/20952/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

13 травня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:
1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не застосування при перерахунку з 01.07.2021 року по рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.08.2024 по справі №560/9047/24 та від 17.09.2024 по справі №560/9046/24 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 18.05.2022 №ХС51545 пенсії ОСОБА_1 , з обмеженням пенсії максимальним розміром
2. 3обов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату з 01 липня 2021 року по рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.08.2024 по справі №560/9047/24 та від 17.09.2024 по справі №560/9046/24 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 18.05.2022 №ХС51545 пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, та здійснити доплату донарахованої пенсії з 01.04.2019 року, по теперішній час з урахуванням раніше виплачених пенсій. 
В обґрунтування позову вказує, що за результатами здійснення перерахунку пенсії, на виконання рішень суду пенсія виплачується з обмеженням максимальним розміром. 
Ухвалою суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.
До суду надійшов відзив, в якому представник зазначає, що статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, пенсія позивача перерахована та виплачується згідно норм діючого законодавства. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.
У відзиві на позов відповідач просить розглянути справу в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін з метою з`ясування всіх обставин справи.
Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Щодо твердження відповідача про пропуск строку звернення до суду з цим позовом, то варто зазначити, що згідно з частиною другою статті 55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Зазначена норма є спеціальною щодо загальних процесуальних правил, установлених статтями 122 та 123 КАС України, та виключає можливість обмеження реалізації права на перерахунок пенсії процесуальними строками звернення до суду.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІ.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.08.2024 у справі №560/9047/24, яке набрало законної сили 05.09.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року у розмірі 77 відсотків суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.05.2022 №ХС51545, з урахуванням виплачених сум.
В результаті проведеного перерахунку пенсії, на виконання рішення суду по справі №560/9047/24, розмір пенсії з 01.04.2019 становить 19157,60 грн, з 01.03.2022 - 21839,66 грн, з 01.03.2023 - 23339,66 грн, з 01.03.2024 - 24839,66 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі №560/9046/24, яке набрало законної сили 27.02.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити з 01.07.2021 ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" з урахуванням раніше виплачених сум.
В результаті проведеного перерахунку пенсії, на виконання рішення суду пу справі №560/9046/24, розмір пенсії з 01.07.2021 становить 21157,60 грн, з 01.03.2022 - 23839,66 грн, з 01.03.2023 - 25339,66 грн, з 01.03.2024 - 26839,66 грн та з 01.03.2025 - 28339,66 грн.
Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 становить 19157,60 грн, до виплати - 14970,00 грн.
Розмір призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 становить 21157,60 грн, до виплати - 18540,00 грн.
Позивач в листопаді 2025 року звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку з 01.07.2021 без обмеження максимальним розміром.
Відповідач листом від 26.11.2025 повідомив позивача про те, що рішеннями Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.08.2024 у справі №560/9047/24 та від 17.09.2024 у справі №560/9046/24 не встановлено зобов`язання щодо здійснення в подальшому перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром, виплата пенсії проводиться із застосуванням норм статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"№2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
Згідно з ст. 1 Закону №2262-ХІІ особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Відповідно до ст. 1-1 Закон №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Разом з тим, ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 визнана неконституційною. Конституційний Суд України зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
У резолютивній частині рішення Конституційний суд України зазначив: визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ зі змінами, а саме:
- частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вищевказаного рішення, тобто з 20.12.2016.
Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 №7-рп/2016 обмеження розміру пенсії позивача 10 (десятьма) прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, є неправомірним, а відповідач має здійснити виплату пенсії позивачу без обмеження її максимального розміру.
При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на положення ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011, оскільки саме на підставі вказаного Закону були внесені зміни до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення максимального розміру пенсії, положення якого й визнано неконституційними.
Суд зауважує, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII, дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.
Під час розгляду цього спору судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в територіальному органі пенсійного фонду та отримує пенсію з 22.02.2006 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Таким чином, дія наведених положень не може бути застосована до позивача, оскільки пенсію йому було призначено задовго до їх прийняття.
Суд наголошує, що визнання обмеження розміру пенсії таким, що не відповідає ст. 117 Конституції України, унеможливлює застосування аналогічних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" при нарахуванні пенсії позивача.
З огляду на викладене, порушені права позивача підлягають відновленню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо застосування обмежень максимального розміру при перерахуванні та виплаті позивачу пенсії з 01.07.2021 та зобов`язання відповідача здійснити з 01.07.2021 перерахунок та виплату позивачу пенсії, без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити виплату донарахованої пенсії з 01.04.2019 по теперішній час, суд зазначає таке.
Як встановлено під час судового розгляду та підтверджується матеріалами справи, перерахунок та виплата пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.05.2022 №ХС51545 вже є об`єктом виконання чинного судового рішення. Зокрема, такий обов`язок покладений на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.08.2024 у справі №560/9047/24, яке набрало законної сили.
Суд наголошує, що предметом розгляду у цій справі є саме правомірність застосування обмеження максимальним розміром при здійсненні перерахунків, а не право на стягнення заборгованості за період з 2019 року.
З огляду на викладене, виплата донарахованої суми пенсії з 01.04.2019 має здійснюватися відповідачем на виконання рішення суду від 05.08.2024 у справі №560/9047/24, а тому вказане питання не є предметом спору у цій справі та не потребує повторного зобов`язання в судовому порядку.
Враховуючи, що право позивача на виплату пенсії за вказаний період вже захищене у судовому порядку в межах іншої справи, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо застосування обмеження максимальним розміром при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 пенсії з 01.07.2021.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.07.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		В.К. Блонський