Справа № 504/2559/23 
Номер провадження 2/504/406/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2026	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Вінської Н.В.,
при секретарі Коцар А.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Доброслав справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Виробниче підприємство Маргарита», третіх осіб приватного нотаріуса Бежан Андрія В`ячеславовича, Державного реєстратора Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Козлова Юрія Вікторовича про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним правочинів, скасування державної реєстрації речових прав, припинення права власності, -

встановив:
Позивач ОСОБА_1 з вернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ТОВ «Виробниче підприємство Маргарита», треті особи приватного нотаріуса Бежан Андрія В`ячеславовича, Державного реєстратора Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Козлова Юрія Вікторовича про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним правочинів, скасування державної реєстрації речових прав, припинення права власності, та просить суд: 
1. Визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер 1608, 1609, виданий 10.08.2022 року приватним нотаріусом Бежан Андрієм В`ячеславовичем щодо внесення ОСОБА_2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,1 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1847810751227, в якості майнового внеску до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МАРГАРИТА» (код ЄДР 39878461). 
2. Визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер 1612, 1613, виданий 10.08.2022 приватним нотаріусом Бежан Андрієм В`ячеславовичем щодо внесення ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер 5122783800:01:007:0153, площею 0,0611 га, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2623496051227, в якості майнового внеску до статутного капіталу Товариства обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МАРГАРИТА» (код ЄДР 39878461). 
3. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Козлова Юрія Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64522729 від 17.08.2022, номер відомостей про речове право: 47619037. 
4. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Козлова Юрія Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 64522535 від 17.08.2022, номер відомостей про речове право: 47618927.
5. Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МАРГАРИТА» (код ЄДР 39878461) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,1 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1847810751227. 
6. Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МАРГАРИТА» (код ЄДР 39878461) на земельну ділянку кадастровий номер 5122783800:01:007:0153, площею 0,0611 га, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2623496051227. 
7. У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,1 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1847810751227, придбаної 05.06.2019. 
8. У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку майнових прав на нерухоме майно комору № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , придбаних по договору купівлі-продажу майнових прав, укладеного ОСОБА_2 із ТОВ "ОП "НОВИЙ КВАРТАЛ" (Код ЄДР 39188770). 
9. У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 5122785800:01:005:0575, площею 0,06 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , придбаної 20.12.2010. 
10. У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 5122783800:01:007:0153, площею 0,0611 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2623496051227, придбаної 13.12.2010. 
11. У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер 5122783800:01:007:0154, площею 0,0588 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , придбаної 13.12.2010. 
12. Визнати право спільної сумісної власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на самочинно збудований садовий будинок АДРЕСА_2 , який в цілому складається з: садового будинку літ «А», мансарди літ «мнс» - загальною площею 164,4 кв.м., основна (літня житлова) площа 96,0 кв.м та господарських будівель та споруд: сараю літ «Б», підвалу літ «пд. (Б)», душу літ «В», вбиральні літ «Г», цистерни-І, вимощення-ІІ, огорожі №1-4, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер 5122783800:01:007:0153, по АДРЕСА_2 , рік забудови 2011. 
13. У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, визнати ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки садового будинку АДРЕСА_2 , який в цілому складається з: садового будинку літ «А», мансарди літ «мнс» - загальною площею 164,4 кв.м., основна (літня житлова) площа 96,0 кв.м та господарських будівель та споруд: сараю літ «Б», підвалу літ «пд. (Б)», душу літ «В», вбиральні літ «Г», цистерни-І, вимощення-ІІ, огорожі №1-4, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер 5122783800:01:007:0153, по АДРЕСА_2 , рік забудови 2011. 
14. У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, залишити у особисту приватну власність ОСОБА_1 автомобіль Mercedes-Benz, модель В150, бензиновий двигун об`ємом 1498 см3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . 
15. У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості: 1/2 частки автомобіля марки VW, модель Transporter, дизельний двигун об`ємом 1968 см3, 2013 року випуску, VIN НОМЕР_4 - 255 980,00 гривень; 1/2 частки автомобіля марки Mercedes-Benz, модель С220, дизельний двигун об`ємом 2148 см3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_5 - 146 275,00 гривень; 1/2 частки автомобіля марки VW, модель LT 35, дизельний двигун об`ємом 2461 см3, 2000 року випуску VIN НОМЕР_6 - 91 605,00 гривень, що у сумі складає 493 860,00 гривень. 
16. Зменшити суму грошової компенсації 493 860,00 гривень, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , віднявши 117 382,00 гривень, як 1/2 частки компенсації ОСОБА_2 за автомобіль Mercedes-Benz, модель В150, бензиновий двигун об`ємом 1498 см3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_2 , який залишається у особистій приватній власності ОСОБА_1 , стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 376 478,00 гривень.
В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 посилався на те, що 19.10.2007 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, зареєстровано шлюб, актовий запис №1132.
23.07.2022 року ОСОБА_1 до Комінтернівського районного суду Одеської області подано позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.10.2022 по справі №504/1957/22 шлюб розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили 23.11.2022 року.
За час перебування у шлюбі було набуто у власність майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу, а саме:
- автомобіль марки VW, модель LT 35, дизельний двигун об`ємом 2461 см3, 2000 року випуску, VIN НОМЕР_6 , придбаний 19.11.2013, середньою ринковою вартістю 183 210,00 гривень, зареєстрований за ОСОБА_2 ; 
- автомобіль марки VW, модель Transporter, дизельний двигун об`ємом 1968 см3, 2013 року випуску, VIN НОМЕР_4 , придбаний 01.11.2016, середньою ринковою вартістю 511 960,00 гривень, зареєстрований за ОСОБА_2 ; 
- автомобіль марки Mercedes-Benz, модель С220, дизельний двигун об`ємом 2148 см3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_5 , придбаний 29.04.2022, середньою ринковою вартістю 292 550,00 гривень, зареєстрований за ОСОБА_2 ;
- автомобіль марки Mercedes-Benz, модель B150, бензиновий двигун об`ємом 1498 см3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_2 , придбаний 29.04.2022, ринковою вартістю 234 764,00 гривень, зареєстрований за ОСОБА_1 ;
- квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,1 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1847810751227, придбана 05.06.2019, оціночною вартістю 1 766 761,93 гривень, зареєстровануза ОСОБА_2 ; 
- майнові права на нерухоме майно на комору № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , придбані в 2019 році по договору купівлі-продажу майнових прав, укладеного між ТОВ "ОП "НОВИЙ КВАРТАЛ" та ОСОБА_2 , оціночною вартістю 24 423,11 гривень;
- Земельна ділянка кадастровий номер 5122785800:01:005:0575, площею 0,06 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , придбана 20.12.2010, на підставі договору купівлі продажу, виданого 20.12.2010 приватним нотаріусом Денісовою О.А., оціночною вартістю 13 325,60 гривень, зареєстрована за ОСОБА_2 ; 
- Земельна ділянка кадастровий номер 5122783800:01:007:0153, площею 0,0611 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2623496051227, придбаної 13.12.2010, у ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі продажу серія та номер: 1422, виданого 13.12.2010 приватним нотаріусом Корчевською Т.І. оціночною вартістю 11 462,17 гривень, зареєстрована за ОСОБА_2 ; 
- Земельна ділянка кадастровий номер 5122783800:01:007:0154, площею 0.0588 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , придбана 13.12.2010 у ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі продажу серія та номер: 1422, виданого 13.12.2010 приватним нотаріусом Корчевською Т.І., оціночною вартістю 11 030,70 гривень. В зв`язку з тим, що стороною у договорі (покупцем) ОСОБА_2 не внесено інформацію про зміну власника земельної ділянки кадастровий номер 5122783800:01:007:0154 до Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, в Державного земельному кадастрі про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер 5122783800:01:007:0154 власником значиться попередній власник ОСОБА_4 . 
- Садовий будинок №208, який в цілому складається з: садового будинку літ «А», мансарди літ «мнс» загальною площею 164,4 кв.м., основна (літня житлова) площа 96,0 кв.м та господарських будівель та споруд: сараю літ «Б», підвалу літ «пд. (Б)», душу літ «В», вбиральні літ «Г», цистерни-1, вимощення-II, огорожі №1-4, розташований на земельній ділянці 208, кадастровий номер 5122783800:01:007:0153, по вулиці Садова, СМ «Южне», СТ «Будівельник» територія Любопільської сільської ради, Одеського (Комінтернівського) району Одеської області, рік забудови 2011, технічна інвентаризація проводилась станом на 05.08.2013 з виготовлення технічного паспорта на ім`я ОСОБА_2 , право власності в Комінтернівському РБТІ не зареєстровано, що підтверджується листом КП «Доброславське бюро технічної інвентаризації» Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області №427 від 14.06.2023, оціночною вартістю 1 314 147,21 гривень.
Вказане майно належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності подружжя. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було досягнуто, шлюбний договір не укладався.
Проте, після фактичного припинення шлюбних відносин та спільного ведення господарства - 01.05.2022 року, з метою уникнення поділу спільного майна подружжя, ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 було відчужено: 
- Автомобіль марки VW, модель Transporter, дизельний двигун об`ємом 1968 см3, 2013 року випуску, VIN НОМЕР_4 , відчужений 21.07.2022 рідному брату ОСОБА_2 — ОСОБА_5 , що підтверджується листом ТСЦ МВС №5141 від 10.08.2022 №31/15/5141-35ад; витягом Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 11.06.2023, витягом з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 11.06.2023; 
- Автомобіль марки Mercedes-Benz, модель С220, дизельний двигун об`ємом 2148 см3, 2006 року випуску VIN НОМЕР_5 , відчужений 22.07.2022 рідному брату ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , що підтверджується листом ТСЦ МВС №5141 від 10.08.2022 №31/15/5141-35ад, витягом з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 11.06.2023, витягом з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 11.06.2023; 
- Автомобіль марки VW, модель LT 35, дизельний двигун об`ємом 2461 см3, 2000 року випуску VIN НОМЕР_6 , відчужений 20.08.2022 рідному брату ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , що підтверджується листом ТСЦ МВС №5141 від 10.08.2022 №31/15/5141-35ад, витягом Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів №31/15/5141-4зі від 10.08.2022, витягом з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів №31/15/5141-10 від 06.04.2023, витягом з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 11.06.2023, витягом з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 11.06.2023. 
- Квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,1 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м, відчужену 10.08.2022 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МАРГАРИТА», в якому ОСОБА_2 є учасником та керівником, по акту приймання - передачі нерухомого майна 1608, 1609, виданого 10.08.2022 приватним нотаріусом Бежан Андрієм В`ячеславовичем, на підставі якого, державним реєстратором Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Козловим Юрієм Вікторовичем прийнято рішення про державну реєстрацію права власності №64522729 від 17.08.2022 на спірну квартиру, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №334518009 від 04.06.2023.
- Земельну ділянку кадастровий номер 5122783800:01:007:0153, площею 0,0611 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , відчужену 10.08.2022 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МАРГАРИТА», в якому ОСОБА_2 є учасником та керівником, по акту приймання - передачі нерухомого майна 1612, 1613, виданого 10.08.2022 приватним нотаріусом Бежан Андрієм В`ячеславовичем, на підставі якого, державним реєстратором Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Козловим Юрієм Вікторовичем прийнято рішення про державну реєстрацію права власності №64522535 від 17.08.2022 на спірну земельну ділянку, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №335863033 від 15.06.2023.
Враховуючи, що позивач ОСОБА_6 як співвласник не надавав згоди на відчуження вище переліченого майна вважає, що дії державного реєстратора не відповідали вимогам закону, є противоправними, а державна реєстрація прав власності на спірні квартиру та земельну ділянку підлягає скасуванню.
Звертаючись до суду із заявою про поділ майна подружжя, позивач вважає, що обставини для відступлення від засад рівності часток майна відсутні, тому відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України частки спільно нажитого майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рівними.
З урахуванням викладеного позивач просив у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на 1/2 частки квартири, майнових прав на комору, земельніх ділянки, а також на 1/2 частки самочинно збудованого садового будинку.
Також позивач просив залишити у його особистій приватній власності автомобіль Mercedes-Benz B150 та стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості 1/2 часток відчужених транспортних засобів, з урахуванням взаємозаліку компенсації за автомобіль, який просив залишити у своїй власності.
12.04.2026 року від представника позивача адвоката Ярмолович О.Є. надійшла заява якою він просить суд прийняти зміни до редакції позовних вимог пунктів 12 та 13 оскільки з урахуванням проведеної Комунальним підприємством «Доброславське бюро технічної інвентаризації» Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області технічної інвентаризації загальна площа садового будинку садового будинку АДРЕСА_2 з господарськими будівлями та спорудами, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер 5122783800:01:007:0153, по АДРЕСА_2 становить 166,0 кв.м, а не 164,4 кв.м., як було вказано у попередній редакції позовних вимог. Крім того представник позивача просить прийняти відмову позивача від позовної вимоги (пункт 8) про визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку майнових прав на нерухоме майно комору № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , придбаних по договору купівлі-продажу майнових прав, укладеного ОСОБА_2 із ТОВ "ОП "НОВИЙ КВАРТАЛ" (Код ЄДР 39188770).
В судове засідання представник позивача адвокат Ярмолович О.Є. не з`явився надавши до суду заяву якою просить суд, проводити розгляд справи без участі позивача та його представника та не заперечує прости ухвалення заочного рішення у справі. 
Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалась. При цьому ОСОБА_2 отримала копію позовної заяви з додатками та повідомлялась судом про дату та час судових засідань. Представник ОСОБА_2 адвокат Шепітко Г.І. звернувся до суду із заявою про ознайомлення із матеріалами справи(т.1 а.с. 230) проте для ознайомлення до суду не з`явився. 
Представник відповідача ТОВ «Виробниче підприємство Маргарита» в судове засідання не з`явився, своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався. Про дату та час судових засідань неодноразово повідомлявся судом за зареєстрованою юридичною адресою. 
Треті особи на стороні приватний нотаріус Бежан Андрія В`ячеславовича та Державний реєстратор Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Козлов Юрій Вікторович будучи належним чином повідомленими про дату та час засідання не з`явились.
Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що 19.10.2007р. між громадянином Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано шлюб Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Одесі, актовий запис №1132 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_7 ).
Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 .
24.10.2022 рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. 
У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи код ЄДРПОУ 39878461 ТОВ «Виробниче підприємство «Маргарита» єдиним засновком, керівником та кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи є відповідач ОСОБА_2 . (т.1 а.с.42-48) 
20.12.2010 року між ОСОБА_9 діючим від імені ОСОБА_10 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі- продажу земельної ділянки кадастровий номер 5122785800:01:005:0575, загальною площею 0,06 га. яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . У відповідності до вказаного договору, земельну ділянку придбано в інтересах сім`ї та за нотаріальної згоди чоловіка ОСОБА_1 (т.1 а.с. 213)
13.12.2010 року між ОСОБА_9 діючим від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі- продажу земельної ділянки кадастровий номер 5122783800:01:007:0153, 5122783800:01:007:0154 загальною площею 0,120 га. яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 . У відповідності до вказаного договору, земельну ділянку придбано за нотаріальної згоди чоловіка ОСОБА_1 (т.1 а.с. 224)
05.06.2019 року ОСОБА_2 набуто у власність квартиру загальною площею 72,1 кв.м. житловою площею 42,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . (т.1 а.с. 103-104)
29.04.2022 року ОСОБА_2 набуто у власність автомобіль марки Mercedes-Benz, модель С220, дизельний двигун об`ємом 2148 см3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_5 .
19.11.2013 року за ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль VOLKSWAGEN LT 35, 2000 року виготовлення, об`ємом двигуна 2461 куб.см. 
01.11.2016 року за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2013 року виготовлення, об`ємом двигуна 1968 куб.см. 
29.04.2022 року за позивачем ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль марки Mercedes-Benz, модель B150, бензиновий двигун об`ємом 1498 см3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_2 .
У відповідності до висновків висновку експерта ОНДІСЕ №22-4213-4247 від 06.10.2022: року копія якого долучено до матеріалів справи(т.1 а.с.155-172) середня ринкова ціна:
-автомобіля марки VW, модель Transporter, дизельний двигун об`ємом 1968 см3, 2013 року випуску, VIN НОМЕР_4 складає 511 960,00 гривень (1/2 частки автомобіля становить 255 980,00);
- автомобіля марки Mercedes-Benz, модель С220, дизельний двигун об`ємом 2148 см3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_5 складає 292 550,00 гривень (1/2 частки автомобіля становить 146 275,00); 
- автомобіля марки VW, модель LT 35, дизельний двигун об`ємом 2461 см3, 2000 року випуску VIN НОМЕР_6 складає 183 210,00 (1/2 частки автомобіля становить 91 605,00 гривень);
- ринкова вартість автомобіля марки Mercedes-Benz, модель В150, бензиновий двигун об`ємом 1498 см3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_2 складає 234 764,00 гривень (1/2 частки автомобіля становить 117 382,00).
Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Конструкції правил ст. 60 СК України свідчать про запровадження презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Зазначений правовий висновок викладений, зокрема у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843 цс17, постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 335/10739/17, від 06.02.2018 у справі № 235/9895/15-ц, від 05.04.2018 у справі № 404/1515/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).
Як зазначено, зокрема у постанові від 19.10.2021 у справі № 521/1695/18 (провадження № 61-17105св20) критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є:
1) час набуття такого майна;
2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття);
3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.
Крім того, суд звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 711/2302/18 (провадження № 61-13953св19) вказано, що якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява одного з подружжя про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, аналізуючи наведені вище норми, суд прийшов до переконання про те, що діє презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.
Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована та один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку.
Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Як вбачається із змісту правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі № 61-36178-св-18, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2641-цс-15, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, жодних документів, аргументів та доказів, на підтвердження спростування та оспорення презумпції спільності права власності подружжя, стороною відповідача за суду не надано.

- Автомобіль марки VW, модель Transporter, дизельний двигун об`ємом 1968 см3, 2013 року випуску, VIN НОМЕР_4 , відчужений 21.07.2022 ОСОБА_2 , що підтверджується листом ТСЦ МВС №5141 від 10.08.2022 №31/15/5141-35ад(т.1 а.с. 141-142); витягом Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 11.06.2023 (т.1 а.с. 143) та наданими на ухвалу суду копією заяви № 690579137 від 21.07.2022 року на перереєстрацію транспортного засобу(т.1 а.с. 245-246).
- Автомобіль марки Mercedes-Benz, модель С220, дизельний двигун об`ємом 2148 см3, 2006 року випуску VIN НОМЕР_5 , відчужений 22.07.2022 ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , що підтверджується листом ТСЦ МВС №5141 від 10.08.2022 №31/15/5141-35ад, витягом з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 11.06.2023, витягом з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 11.06.2023 року та наданими на ухвалу суду копією заяви № 691816276 від 22.07.2022 року на перереєстрацію транспортного засобу(т.1 а.с. 238) договором купівлі-продажу транспортного засобу №5525/22/002823 від 22.07.2022 року (т.1 а.с. 240-241) та договором комісії №5525/22/1/002769 від 21.07.2022 року (т.1 а.с. 242-243); 
- Автомобіль марки VW, модель LT 35, дизельний двигун об`ємом 2461 см3, 2000 року випуску VIN НОМЕР_6 , відчужений 20.08.2022 рідному брату ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , що підтверджується листом ТСЦ МВС №5141 від 10.08.2022 №31/15/5141-35ад, витягом Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів №31/15/5141-4зі від 10.08.2022, витягом з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів №31/15/5141-10 від 06.04.2023, витягом з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 11.06.2023, витягом з Єдиного державного реєстру та наданими на ухвалу суду копією заяви № 691816276 від 22.07.2022 року на перереєстрацію транспортного засобу (т.1 а.с. 238) договором купівлі-продажу транспортного засобу №5525/22/002823 від 22.07.2022 року (т.1 а.с. 240-241) та договором комісії №5525/22/1/002769 від 21.07.2022 року (т.1 а.с. 242-243)
- квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,1 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м, відчужено 10.08.2022 на користь Товариства з обмеженою 4 відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МАРГАРИТА», в якому ОСОБА_2 є учасником та керівником, по акту приймання - передачі нерухомого майна 1608, 1609, виданого 10.08.2022 приватним нотаріусом Бежан Андрієм В`ячеславовичем(т.2 а.с.39), на підставі якого, державним реєстратором Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Козловим Юрієм Вікторовичем прийнято рішення про державну реєстрацію права власності №64522729 від 17.08.2022 року на спірну квартиру, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №334518009 від 04.06.2023. 
- Земельна ділянку кадастровий номер 5122783800:01:007:0153, площею 0,0611 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , відчужена 10.08.2022 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МАРГАРИТА», в якому ОСОБА_2 є учасником та керівником, по акту приймання - передачі нерухомого майна 1612, 1613, виданого 10.08.2022 приватним нотаріусом Бежан Андрієм В`ячеславовичем(т.2 а.с.38), на підставі якого, державним реєстратором Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Козловим Юрієм Вікторовичем прийнято рішення про державну реєстрацію права власності №64522535 від 17.08.2022 на спірну земельну ділянку, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №335863033 від 15.06.2023.
Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України та частина другої ст.65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч.1 ст. 355 ЦК України, Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частина 4 ст. 355 ЦК України визначає, що Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч.ч. 1,2 СК України та ч.3 ст. 368 ЦК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою (ч.1). Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (ч.2).
Частина 3 ст. 65 СК України визначає, що для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.
Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.
Відповідно ст. 369 ЦК України згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена(ч.3). Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень (ч.4)
Будучи єдиним засновком, керівником та кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи ТОВ «Виробниче підприємство «Маргарита» (код ЄДРПОУ 39878461) відповідач ОСОБА_2 передала спірне майно подружжя, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер 5122783800:01:007:0153, площею 0,0611 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 до статутного капіталу ТОВ «Виробниче підприємство «Маргарита» без згоди співвласника – позивача ОСОБА_1 що є підставою для визнання недійсними актів приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер 1608, 1609, 1612, 1613, посвідчених 10.08.2022 року приватним нотаріусом Бежан Андрієм В`ячеславовичем.
Відповідно із ч.5ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»(в редакції Закону № 2497-VIII) для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подаються такі документи:
1) заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей;
2) документ про сплату адміністративного збору;
3) один із таких відповідних документів:
а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників;
б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства;
в) заява про вступ до товариства;
г) заява про вихід з товариства;
ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства;
д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства;
е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.
За приписами ч.1ст.18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»(у редакції Закону України від 06.02.2018 № 2275-VIII), яка діяла на момент проведення реєстраційної дії) учасники товариства можуть збільшити статутний капітал товариства за рахунок додаткових вкладів учасників та/або третіх осіб за рішенням загальних зборів учасників.
Приписами ч.1ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначений виключний перелік документів на підставі, яких проводиться державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, серед яких акт приймання-передачі майна до статутного капіталу не зазначений.
Поряд з цим, п.14) ч.1ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
За приписами ч.1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
За визначенням наведеним у ч.1ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями ч.1ст. 209 ЦК України визначено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.
Власник нерухомого майна має право встановити (скасувати) вимогу нотаріального посвідчення договору (внесення змін до договору), предметом якого є таке майно чи його частина, крім випадків, якщо відповідно до закону такий договір підлягає нотаріальному посвідченню. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на нерухоме майно та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.
Відповідно до вимог встановлених ч.2ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
За приписами ч.3ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Положеннями ч.4ст. 203 ЦК України встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Вимогами визначеними ч.1ст.657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Разом з тим, ч. 2ст.215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, а положеннями ч.3 цієї статті встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Приписамист.220 ЦК України встановлені правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, зокрема зазначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
За своєю правовою природою акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства є правочином за яким у Сторін такого правочину змінились цивільні права та обов`язки, зокрема, відповідач ОСОБА_2 набула корпоративних прав у товариства, а останнє, в обмін на такі права, набуло об`єкт нерухомого майна. За таких обставин, такий правочин (акт) має ознаки договору міни, які визначені ч.1ст.715 ЦК України, згідно з якою за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар.
За приписами ч.1ст.716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Вимогами визначеними ч.1ст.657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
таких обставин, акт приймання-передачі майна до статутного капіталу, на підставі якого ОСОБА_2 здійснена оскаржувана дія, в силу наведених норм закону має бути нотаріально посвідчений. Проте, вказаний акт містить нотаріальний напис, який свідчить про вчинення нотаріальної дії щодо засвідчення справжності підпису осіб які його підписали, а не нотаріального посвідчення такого правочину, що не відповідає наведеним вище вимогам законодавства.
Поряд з цим, за приписами ч.1ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.
В свою чергу, положенням ч.1ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до Узагальнень судової практики викладених Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Аналіз окремих питань судової практики, що виникають при застосуванні судами рекомендаційних роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (б. Розмежування реституції і віндикації (п. 10 ППВСУ № 9), містяться наступні роз`яснення.
Реституція як спосіб захисту цивільного права (ч.1 ст.216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину.
Норма ч. 1 ст. 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.
Згідно з ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зі змісту статей 626, 632, 638 ЦК України вбачається, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Однією із істотних умов договору є ціна, яка встановлюється за домовленістю сторін. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Двосторонній акт у цих правовідносинах свідчить про погоджену дію шляхом волевиявлення обох сторін правочину на набуття певних цивільних прав та обов`язків.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 суд виходить з того, що прийняття рішень та укладення актів приймання-передачі нерухомого майна від 10.08.2022 року є комплексом дій, вчинених з метою передачі майна до складу статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МАРГАРИТА», а тому правочин з відчуження нерухомого майна, оформлений актом приймання передачі, може бути визнаний недійсним.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18 грудня 2024 року у справі
№ 916/379/23 (пункти 93-103).
Частиною першою статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Дійсно, двостороння реституція є обов`язковим наслідком визнаного судом недійсним правочину та не може бути залишена поза увагою сторонами. Тобто при недійсності правочину повернення отриманого сторонами за своєю правовою природою становить юридичний обов`язок, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину (аналогічний висновок викладено в пунктах 64 і 65 постановах Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15, від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20).
Частиною третьою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 компенсації за відчужені без його згоди транспортні засоби суд зазначає таке.
Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.
У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.
Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.
Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України, кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав від інших співвласників грошову або іншу матеріальну компенсацію вартості його частки, припиняється з дня її отримання.
Результати аналізу зазначеної правової норми дають підстави для висновку, що у випадку надання співвласником згоди на припинення його права на частку у спільній частковій власності з одержанням від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, ризик невиплати такої грошової компенсації несе саме співвласник, який заявив вимогу про припинення його права на частку у майні.
Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла.
Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, Верховний Суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.
Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі N 210/4854/15-ц (провадження N 61-30421св18) та від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження N 61-46326св18).
Виходячи з аналізу зазначеної норми та враховуючи положенняст.ст.21,24,41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319, 358 та 361 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов`язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи.
Факт придбання під час шлюбу транспортних засобів та їх відчуження без згоди другого подружжя відповідачем спростовано не було. 
Правочин щодо відчуження вказаного автомобіля виходить за межі дрібних побутових правочинів, тому такий правочин потребував згоди позивача як другого із співвласників, та неотримання згоди іншого з подружжя при відчуженні такого майна є порушенням вимог статей 60, 61, 63 СК України, суперечить принципу рівності як майнових прав подружжя, так і рівності прав співвласників, власність яких є спільною сумісною без визначення часток.
Оскільки майно відчужено без згоди позивача як його співвласника, ОСОБА_6 просить суд стягнути грошову компенсацію половини його вартості.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, визначаючи розмір компенсації яка підлягає до стягнення з відповідача суд виходить з вартості транспортних засобів яка була визначена у відповідності до висновку експерта ОНДІСЕ №22-4213-4247 від 06.10.2022 року. Враховуючи висновки експерта розмір компенсації за відчужені відповідачем без згоди другого з подружжя транспорті засоби складає 493 860,00 гривень.
Окрім того враховуючи, запропонований позивачем варіант поділу спільного майна подружжя, проти його відповідач не висловила жодних заперечень суд, вважає за необхідне виділити у особисту приватну власність ОСОБА_1 автомобіль Mercedes-Benz, модель B150, реєстраційний номер НОМЕР_10 , зменшивщи при цьому розмір грошоваої компенсації яка підлягає до стягнення з відповідачки на суму, що складає половину вартості даного транспортного засобу , тобто на 117 382,00 грн. 
Разом з тим, вирішуючи питання про поділ самочинно збудованого садового будинку суд зазначає наступне.
Цивільний кодекс України у частині першій статті 376 ЦК України визначає поняття самочинного будівництва. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина друга зазначеної статті).
Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (постанови Верховного Суду від 04 грудня 2013 року у справі № 6 -130цс13 та від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15, а також Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17 (провадження № 61-44133св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 61-43540св18), від 03 червня 2020 року у справі № 722/1882/16-ц (провадження № 61-39287св18) та ін.).
Особа не набуває права власності на самочинне будівництво (постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 (провадження №14-445цс16) та від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження №№ 14-8цс21)), а тому визнання права спільної власності подружжя та його поділ є неможливим.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.60,63,70,71 СКУкраїни,ст.ст.12,76-82,89,141,258,259,263-265,268ЦПК України, суд,-

вирішив:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Виробниче підприємство Маргарита», третіх осіб приватного нотаріуса Бежан Андрія В`ячеславовича, Державного реєстратора Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Козлова Юрія Вікторовича про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним правочинів, скасування державної реєстрації речових прав, припинення права власності задовольнити частково.
1. Визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер 1608, 1609, виданий 10.08.2022 приватним нотаріусом Бежан Андрієм В`ячеславовичем щодо внесення ОСОБА_2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,1 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1847810751227, в якості майнового внеску до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МАРГАРИТА» (код ЄДР 39878461). 
2. Визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер 1612, 1613, виданий 10.08.2022 приватним нотаріусом Бежан Андрієм В`ячеславовичем щодо внесення ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер 5122783800:01:007:0153, площею 0,0611 га, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2623496051227, в якості майнового внеску до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МАРГАРИТА» (код ЄДР 39878461). 
3. Скасувати рішення Державного реєстратора Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Козлова Юрія Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64522729 від 17.08.2022, номер відомостей про речове право: 47619037. 
4. Скасувати рішення Державного реєстратора Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Козлова Юрія Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 64522535 від 17.08.2022, номер відомостей про речове право: 47618927. 
5. Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МАРГАРИТА» (код ЄДР 39878461) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,1 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1847810751227.
6. Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «МАРГАРИТА» (код ЄДР 39878461) на земельну ділянку кадастровий номер 5122783800:01:007:0153, площею 0,0611 га, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2623496051227. 
7. У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,1 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1847810751227, придбаної 05.06.2019. 
8. У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 5122785800:01:005:0575, площею 0,06 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , придбаної 20.12.2010. 
09. У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 5122783800:01:007:0153, площею 0,0611 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2623496051227, придбаної 13.12.2010. 
10. У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер 5122783800:01:007:0154, площею 0,0588 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , придбаної 13.12.2010. 
11. У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, залишити у особисту приватну власність ОСОБА_1 автомобіль Mercedes-Benz, модель B150, бензиновий двигун об`ємом 1498 см3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_10 .
12 У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості: 1/2 частки автомобіля марки VW, модель Transporter, дизельний двигун об`ємом 1968 см3, 2013 року випуску, VIN НОМЕР_11 - 255 980,00 гривень; 1/2 частки автомобіля марки Mercedes-Benz, модель C220, дизельний двигун об`ємом 2148 см3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_5 - 146 275,00 гривень; 1/2 частки автомобіля марки VW, модель LT 35, дизельний двигун об`ємом 2461 см3, 2000 року випуску VIN НОМЕР_12 - 91 605,00 гривень, зменшивши меншити суму грошової компенсації на 117 382,00 гривень, як 1/2 частки компенсації ОСОБА_2 за автомобіль Mercedes-Benz, модель B150, бензиновий двигун об`ємом 1498 см3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_2 , який залишається у особистій приватній власності ОСОБА_1 , остаточно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 376 478,00 гривень. 
Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Одеського апеляційного суду..
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя : Вінська Н. В.