ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" травня 2026 р. справа № 300/1313/26
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання незаконним, безпринципним, протиправним та безпідставним, злочинним та скасувати рішення № 280 від 27.02.2026, постановити окремі ухвали в правоохоронні органи

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області, в якому просить суд визнати завідомо незаконним, безпринципним, протиправним та безпідставним і навіть злочинним за ч. 3 ст. 382 КК України (бо дії вчинені службовими особами, які займають відповідальне становище), за ч. 2 ст. 376 КК України (дії вчинені особами з використанням свого службового становища) рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області № 280 від 27.02.2026 та скасувати його.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.01.2020 між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір про надання правничої допомоги у кримінальному провадженні № 42020090000000002. Правовідносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично припинилися 08.07.2020, після чого позивач у межах цього кримінального провадження почав здійснювати захист іншого обвинуваченого – ОСОБА_3 ОСОБА_1 зазначив, що питання наявності або відсутності конфлікту інтересів вже було предметом судового розгляду у кримінальному провадженні та ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2021 у справі № 353/853/20 в задоволенні клопотання про відвід адвоката Камінського І.П., відмовлено. Окрім цього, у листопаді 2025 року за зверненням адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про конфлікт інтересів та вимогами вжити заходів щодо мирного врегулювання конфлікту інтересів між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який є їх клієнтом, Рада адвокатів Івано-Франківської області ухвалила рішення № 5/14 від 01.12.2025, згідно якого конфлікт між сторонами визнано таким, що врегульований. 03.12.2025 клієнт позивача – ОСОБА_6 подав заяву до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області про відмову від надання правничої допомоги позивачем. Незважаючи на ухвалу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області за № 353/853/20 Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Чернівецької області прийняла рішення про порушення дисциплінарної справи щодо позивача, на думку ОСОБА_1 , відповідач по факту взяв на себе функцію суду, що Конституцією України заборонено. Позивач вважає, що його за одне й теж правопорушення притягнуто тричі – в Тлумацькому районному суді, на Раді адвокатів Івано-Франківської області та КДКА Чернівецької області. При цьому, відповідач у рішенні, яке оскаржується, не навів в чому полягав конфлікт інтересів на момент надання ОСОБА_2 правничої допомоги.
Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просив суд забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення № 280 від 27.02.2026, прийнятого Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Чернівецької області у складі дисциплінарної палати, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2026 відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі.
Ухвалою суду від 16.03.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Клопотання позивача щодо розгляду справи з викликом сторін залишено без задоволення.
24.03.2026 позивач звернувся до суду з заявою про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , оскільки спірне рішення прийнято за результатом розгляду його скарги (а.с. 67).
Ухвалою суду від 27.03.2026 задоволено клопотання позивача про залучення третьої особи до участі у справі. Залучено ОСОБА_2 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
08.04.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшло клопотання третьої особи ОСОБА_2 , відповідно до якого третя особа просить позовну заяву залишити без руху та надати час позивачу для усунення її недоліків.
15.04.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшло пояснення третьої особи ОСОБА_2 від 14.04.2026 щодо позовної заяви. Так, ОСОБА_2 зазначив, що адвокат Камінський І.П., не будучи захисником ОСОБА_2 та захисником Безтільного В.І., у рамках кримінального провадження № 42020090000000002 мав припинити свої повноваження як захисника та перестати надавати правову допомогу як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_3 , оскільки інтереси ОСОБА_3 суперечили інтересам ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, утім позивач продовжив надавати правову допомогу всупереч інтересам ОСОБА_2 у порушення вимог закону та правилам адвокатської етики. В основу протиправності рішення, яке оскаржується, позивач вказує на невиконання відповідачем ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2021 у справі № 353/853/20, яка по суті стосується розгляду процесуального питання, а саме клопотання сторони захисту про відвід захисника у рамках КПК України, адвоката Камінського І.П., що є процесуальним рішенням, яке може бути оскарженим разом із вироком (судовим рішенням) по суті спору та не може впливати, чи вірішувати питання скарги ОСОБА_2 на дії адвоката Камінського І.П. Третя особа ОСОБА_2 просив суд відмовити в задоволенні позову.
Ухвалою суду від 15.04.2026 позовну заяву у справі № 300/1313/26 залишено без руху після відкриття провадження у справі. Надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків, шляхом подання до суду копій позовної заяви та доданих до позовної заяви документів - 1 примірник.
16.04.2026 на виконання ухвали суду позивачем усунуто недоліки позовної заяви у встановлений ухвалою суду від 15.04.2026 строк.
Ухвалою від 16.04.2026 продовжено розгляд справи № 300/1313/26.
17.04.2026 позивач подав клопотання про прискорення розгляду справи.
20.04.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшло клопотання третьої особи ОСОБА_2 про витребування в Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області копії матеріалів дисциплінарної справи щодо скарги ОСОБА_2 відносно адвоката Камінського І.П.
20.04.2026 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло заперечення ОСОБА_1 від 19.04.2026 на клопотання третьої особи щодо надіслання Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Чернівецької області копії позовної заяви з додатками та витребування копії матеріалів дисциплінарної справи щодо скарги ОСОБА_2 відносно адвоката ОСОБА_1 .
Ухвалою від 21.04.2026 витребувано в Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області належним чином засвідчені копії усіх матеріалів дисциплінарної справи щодо адвоката ОСОБА_1 , порушеної за скаргою ОСОБА_2 .
24.04.2026 на виконання ухвали від 21.04.2026 Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Чернівецької області надала суду матеріали дисциплінарної справи щодо адвоката ОСОБА_1 , порушеної за скаргою ОСОБА_2 .
28.04.2026 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області від 28.04.2026 № 67 про долучення до матеріалів справи копію протоколу від 16.01.2026 про порушення дисциплінарної справи щодо ОСОБА_1 
30.04.2026 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області від 29.04.2026 № 78 про долучення до матеріалів справи копію протоколу від 27.02.2026 засідання дисциплінарної палати.
30.04.2026 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області від 29.04.2026 № 77 на позовну заяву. Представник відповідача вказав на безпідставність доводів позивача про преюдиційність ухвали Тлумацького районного суду від 28.01.2021, оскільки така ухвала прийнята в межах кримінального процесу з іншим предметом доказування. Також відсутній факт подвійного притягнення позивача до відповідальності одного виду за одне і те саме порушення. Представник відповідача зазначив, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області № 280 від 27.02.2026 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю, прийнято відповідно до вимог чинного законодавства. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши письмові докази, судом встановлено таке.
Камінський Ігор Петрович є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ІФ №001145, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Івано-Франківської області №1/01 від 17.02.2017.
16.01.2020 ОСОБА_2 уклав договір про надання правової допомоги із адвокатом Камінським І.П., за умовами якого адвокат Камінський І.П. взяв на себе зобов`язання надавати ОСОБА_2 , як клієнту, правову допомогу усіма законними методами та способами в кримінальному провадженні №42020090000000002 на досудовому слідстві, в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції.
Правовідносини між сторонами припинилися 08.07.2020.
Після припинення зазначених правовідносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у межах цього ж кримінального провадження, позивач здійснював захист іншого обвинуваченого - ОСОБА_3 .
В підготовчому судовому засіданні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області в справі № 353/853/20, в грудні 2020 року, розглядалося клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 та його адвокатів Кучкуди П.В. та Жиляка М.Д. про відвід адвоката Камінського І.П. як захисника обвинуваченого ОСОБА_3 .
Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2021 у справі №353/853/20 відмовлено у задоволенні такого клопотання. Так, в ухвалі Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2021 у справі №353/853/20 зазначено, що конфлікту інтересів у позивача як адвоката немає, бо під час представництва інтересів клієнтів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 між ними не було протиріччя. Суд вважав, що мотиви відводу є безпідставними, оскільки наведені обвинуваченим ОСОБА_2 обставини, які викликають сумнів у об`єктивності захисника - адвоката Камінського І.П., є надуманими і не підтверджуються жодними об`єктивними даними. Також суд зазначив, що даний відвід може призвести до погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, оскільки суд позбавить його права на захист інтересів захисником, якого він обрав вільним вибором. Інших обставин, які б викликали сумнів необ`єктивності та упередженості захисника - адвоката Камінського І.П. судом не встановлено (а.с. 34-36).
14.11.2025 адвокати Жиляк М.Д. та Кучкуда П.В. звернулися з письмовою заявою до ради адвокатів Івано-Франківської області, якою просили вжити заходів мирного врегулювання конфлікту між адвокатом Камінським І.П. та клієнтом ОСОБА_2 , інтереси якого захищають обоє заявників. Наявність виниклого конфлікту інтересів заявники мотивували тим, що на стадії досудового розслідування вказаного вище кримінального провадження адвокат Камінський І.П. надавав правову допомогу ОСОБА_3 (договір про надання правової допомоги від 02.01.2020) та ОСОБА_2 (договір про надання правової допомоги від 16.01.2020). ОСОБА_1 отримував від клієнтів конфіденційну інформацію, яка відповідно до закону є адвокатською таємницею, узгоджував із кожним правові позиції та брав участь у слідчих діях за їх участю.
Згідно рішення № 5/14 від 01.12.2015 позачергового засідання Ради адвокатів Івано-Франківської області вирішено вважати заяву адвокатів: Жиляка М.Д. та Кучкуди П.В. від 14.11.2025 про вжиття заходів мирного врегулювання конфлікту з адвокатом ОСОБА_1 , - розглянутою. По наслідках припинення у ОСОБА_7 повноважень захисника обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 42070090000000002, яке перебуває на розгляді у Тлумаиькому районному суді Івано-Франківської області, - конфлікт інтересів між учасниками справи є добровільно врегульованим. У зв`язку з мирним врегулюванням виниклого конфлікту за участі адвокатів підстав до подальшого ініціювання з цього приводу дисциплінарних проваджень немає (а.с. 29-33).
11.04.2025 до дисциплінарної палати КДКА Чернівецької області надійшла скарга ОСОБА_2 стосовно адвоката ОСОБА_1 щодо грубого порушення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Правил адвокатської етики.
Згідно з дорученням голови палати перевірка доводів скарги здійснювалась адвокатом ОСОБА_8 , який вважав, що слід порушити дисциплінарну справу через наявність в діях адвоката ОСОБА_1 ознак складу дисциплінарного проступку.
16.01.2026 рішенням дисциплінарної палати порушено дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_1 
06.02.2026 адвокат ОСОБА_1 на засідання дисциплінарної палати не з`явився, повідомивши про наявність хвороби.
27.02.2026 в день розгляду дисциплінарної справи адвокатом ОСОБА_1 було подане клопотання про зупинення розгляду справи у зв`язку із поданням адміністративного позову про скасування рішення дисциплінарної палати КДКА Чернівецької області №269 від 16.01.2026 про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 .
Дисциплінарна палата КДКА Чернівецької області вирішила продовжити розгляд дисциплінарної справи в силу п.46 Положення №120, оскільки адвокат ОСОБА_1 двічі не з`явився.
27.02.2026 КДКА Чернівецької області прийняла рішення № 280, згідно якого вирішено притягнути адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ІФ №001145, видане на підставі рішенні Ради адвокатів Івано-Франківської області №1/01 від 17.02.2017, обліковується в Раді адвокатів Івано-Франківської області) до дисциплінарної відповідальності і застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України (а.с. 15-27).
Так, в рішенні № 280 від 27.02.2026 зазначено, що дисциплінарна палата встановила в діях адвоката ОСОБА_1 порушення вимог, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 2 ст.34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме ознаки порушення адвокатом вимоги п. 8 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4, ст. 11, п, 1,3 ч. 1, п. 1, 2 ч. 2 ст. 21, п.п. 4, 7 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статей 7, 9, 10, 12, 12-1, 20, 44 Правил адвокатської етики та кваліфікується як таке, що має ознаки систематичного та грубого одноразового порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України, а також розголошення адвокатом відомостей, що становлять адвокатську таємницю, використання їх у своїх інтересах або в інтересах третіх осіб. Дисциплінарна палати вважає, що доводи скарги знайшли своє підтвердження в матеріалах дисциплінарної справи, в діях адвоката ОСОБА_1 наявний склад систематичного порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.
Вважаючи протиправним рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області № 280 від 27.02.2026, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, в якому просить суд скасувати таке рішення № 280 від 27.02.2026.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Відповідно до частини першої-третьої статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” від 05.07.2012 № 5076-VI (далі – Закон № 5076-VI).
Дисциплінарна відповідальність адвоката визначена розділом VІ Закону № 5076-VI.
Згідно з частиною першою статті 33 Закону № 5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.
Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку (частина друга статті 33 Закону № 5076-VI).
Відповідно до частини третьої статті 33 Закону № 5076-VI дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
Частиною першою статті 34 Закону № 5076-VI визначено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.
Згідно з частиною другою статті 34 Закону № 5076-VI дисциплінарним проступком адвоката є:
1) порушення вимог несумісності;
2) порушення присяги адвоката України;
3) порушення правил адвокатської етики;
4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення;
5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків;
6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування;
7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку (частина третя статті 34 Закону № 5076-VI).
Згідно з частиною першою статті 36 Закону № 5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.
Відповідно до частини другої статті 36 Закону № 5076-VI не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.
Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).
Згідно з частиною першою статті 37 Закону № 5076-VI дисциплінарне провадження складається з таких стадій:
1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката;
2) порушення дисциплінарної справи;
3) розгляд дисциплінарної справи;
4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.
Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 5076-VI заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.
Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.
Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.
Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, фізичні особи, яким надіслано запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, зобов`язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідну інформацію, копії документів.
Відмова в наданні інформації на запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, передбачену законом.
За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи (частина друга статті 38 Закону № 5076-VI).
Згідно з частиною третьою статті 38 Закону № 5076-VI заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 5076-VI за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.
Частиною другою статті 39 Закону № 5076-VI визначено, що рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.
Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду (частина третя статті 39 Закону № 5076-VI).
Судом встановлено, що 16.01.2026 рішенням дисциплінарної палати КДКА Чернівецької області порушено дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_1 .
Розгляд дисциплінарної справи регламентовано статтею 40 Закону № 5076-VI.
Так, відповідно до частини першої статті 40 Закону № 5076-VI дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення.
Згідно з частиною другою статті 40 Закону № 5076-VI розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.
Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правничою допомогою адвоката.
У разі неможливості з поважних причин брати участь у засіданні кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури адвокат, стосовно якого розглядається справа, може надати по суті порушених питань письмові пояснення, які додаються до матеріалів справи. Письмові пояснення адвоката оголошуються на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Неявка адвоката чи особи, яка ініціювала питання дисциплінарної відповідальності адвоката, на засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без поважних причин за умови наявності доказів завчасного повідомлення зазначених осіб про місце, день і час засідання не перешкоджає розгляду дисциплінарної справи. У разі повторної неявки зазначених осіб на засідання палати розгляд справи здійснюється за їх відсутності незалежно від причин неявки.
Частиною першою статті 41 Закону № 5076-VI визначено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.
Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.
Частиною другою статті 41 Закону № 5076-VI встановлено, що рішення у дисциплінарній справі приймається за відсутності адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката.
Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, який проводив перевірку відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, не бере участь у голосуванні.
Відповідно до частини третьої статті 41 Закону № 5076-VI рішення оголошується на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Копія рішення надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення.
Згідно з частиною першою статті 42 Закону № 5076-VI адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії.
Рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014 за № 120 затверджено Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність (далі - Положення № 120), яке розроблено відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Закону України "Про звернення громадян", Правил адвокатської етики, Регламенту кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону та інших актів законодавства України і Національної асоціації адвокатів України, з метою офіційного тлумачення відповідності поведінки адвокатів вимогам законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність та етичним стандартам, а також регламентації дисциплінарного провадження стосовно адвокатів.
Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури в особі її Голови, з метою забезпечення неупередженості та об`єктивності при розгляді заяв (скарг), з урахуванням наближеності територіального розміщення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, не пізніше трьох днів з дня надходження заяви (скарги) приймає рішення про перерозподіл та направлення таких заяв (скарг) для розгляду до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури іншого регіону, ніж регіон, в якому зазначений адвокат входить до складу органів адвокатського самоврядування. Отримавши від Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури таку заяву (скаргу), Голова кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону перевіряє її на відповідність вимогам законодавства і цього Положення та приймає рішення про її подальший розгляд, відповідно до вимог цього Положення.
Голова дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не пізніше трьох днів з дня надходження заяви (скарги) на дії адвоката, доручає одному із членів дисциплінарної палати провести перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі).
Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та за результатами перевірки складає довідку, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, з урахуванням, зокрема тактики, методів і прийомів адвокатської діяльності, наслідків для клієнта тощо, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.
Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, який проводить перевірку, протягом трьох днів з дати отримання ним доручення голови палати, звертається до адвоката з повідомленням про проведення щодо нього перевірки для отримання письмового пояснення адвоката по суті порушених питань із зазначенням строку його надання. До повідомлення додається копія заяви (скарги) та копії всіх документів, приєднаних до неї. Належним повідомленням адвоката є надіслання листа поштою рекомендованим відправленням за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України, або надіслання листа на адресу електронної пошти адвоката, зазначену в Єдиному реєстрі адвокатів України. Адвокат, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та виготовляти копії документів цього провадження із застосуванням власних технічних засобів, за виключенням копій документів, що містять інформацію, яка є предметом адвокатської таємниці. У разі ненадання адвокатом пояснення по суті порушених питань на запит члена дисциплінарної палати, який проводить перевірку, в межах визначеного строку, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.
Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається засобами поштового зв`язку або електронною поштою, або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.
Розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення осіб, яким відомі будь-які відомості, що мають значення для дисциплінарної справи.
Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, повідомляються про проведення засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не пізніше як за п`ять днів до дня його проведення, та мають право брати участь у засіданні, надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката.
Належним повідомленням адвоката є надіслання листа поштою рекомендованим відправленням за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України, або надіслання листа на адресу електронної пошти адвоката, зазначену в Єдиному реєстрі адвокатів України.
Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, у разі наявності технічної можливості, мають право взяти участь у засіданні дистанційно - у режимі відеоконференції. Такі учасники засідання повинні за два дні до початку засідання письмово повідомити КДКА регіону про бажання взяти участь у засіданні дистанційно в режимі відеоконференції, направивши на адресу електронної пошти КДКА регіону відповідне клопотання та документи, що підтверджують особу учасника, та, у разі наявності, особу представника, а також документи, що підтверджують повноваження такого представника, передбачені пунктом 6 статті 14 даного Положення. Таке клопотання та документи повинні бути підписані за допомогою електронного цифрового підпису.
Рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2013 № 268 затверджено Регламент кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, який визначає права, обов`язки, встановлює повноваження та порядок припинення повноважень голови КДКА, заступників голови КДКА - голів кваліфікаційної та дисциплінарної палат КДКА, їх заступників, секретаря КДКА, секретарів палат та членів КДКА; регулює порядок вирішення питань процедурної діяльності КДКА, що віднесені до її компетенції, організації проведення засідань КДКА, порядок прийняття рішень КДКА.
Так, учасниками засідання КДКА (палати) є особи, відносно яких розглядається чи вирішується питання, та особи, звернення яких або питання стосовно яких включені до порядку денного засідання, їх представники та інші особи, запрошені для участі у засіданні КДКА (палати) у випадках, передбачених законодавством України, Положенням про КДКА або цим Регламентом.
Учасники засідання КДКА (палати) мають право до початку засідання заявити відвід члену (членам комісії) за наявності об`єктивних даних, які свідчать про можливу упередженість чи зацікавленість члена комісії у вирішенні питання, включеного до порядку денного засідання; надавати усні чи письмові пояснення, які додаються до матеріалів справи; заявляти клопотання; з дозволу головуючого висловлювати свої міркування з питань, що розглядаються; ставити питання іншим учасникам засідання (крім члену КДКА); висловлювати заперечення.
Судом встановлено, що 27.02.2026 КДКА Чернівецької області прийняла рішення № 280, згідно якого вирішено притягнути адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ІФ №001145, видане на підставі рішенні Ради адвокатів Івано-Франківської області №1/01 від 17.02.2017, обліковується в Раді адвокатів Івано-Франківської області) до дисциплінарної відповідальності і застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України (а.с. 15-27).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 32 Закону № 5076-VI право на заняття адвокатською діяльністю припиняється шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю у разі: накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно з частиною другою статті 32 Закону № 5076-VI накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі:
1) порушення присяги адвоката України;
2) розголошення адвокатом відомостей, що становлять адвокатську таємницю, використання їх у своїх інтересах або в інтересах третіх осіб;
3) заподіяння протиправними діями адвоката, пов`язаними із здійсненням ним адвокатської діяльності, значної шкоди клієнту, якщо така шкода встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили;
4) систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.
Пунктом 3 частини третьої статті 32 Закону № 5076-VI визначено, що право на заняття адвокатською діяльністю припиняється: з підстав, передбачених пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, - з дня прийняття кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури відповідного рішення.
У разі припинення права на заняття адвокатською діяльністю з підстав, передбачених пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, копія рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури у триденний строк з дня його прийняття надсилається адвокату та відповідній раді адвокатів регіону. Рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про припинення права на заняття адвокатською діяльністю може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження такого рішення не зупиняє його дії.
Так, в рішенні № 280 від 27.02.2026 зазначено, що дисциплінарна палата встановила в діях адвоката ОСОБА_1 порушення вимог, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 2 ст.34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме ознаки порушення адвокатом вимоги п. 8 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4, ст. 11, п. 1, 3 ч. 1, п. 1, 2 ч. 2 ст. 21, п.п. 4, 7 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статей 7, 9, 10, 12, 12-1, 20, 44 Правил адвокатської етики та кваліфікується як таке, що має ознаки систематичного та грубого одноразового порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України, а також розголошення адвокатом відомостей, що становлять адвокатську таємницю, використання їх у своїх інтересах або в інтересах третіх осіб. Дисциплінарна палати вважає, що доводи скарги знайшли своє підтвердження в матеріалах дисциплінарної справи, в діях адвоката ОСОБА_1 наявний склад систематичного порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.
Частиною п`ятою статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, Верховний Суд в постанові від 24.06.2020 за результатом розгляду справи № 813/2639/18 зазначив, що адвокатура в Україні - це недержавний самоврядний інститут, який самостійно вирішує питання своєї організації та діяльності. Вирішення питань, що стосуються дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні, законом віднесено до виключної компетенції адвокатського самоврядування в особі відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
При цьому, правомочність відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії на власний розсуд за наслідками оцінки обставин та фактів прийняти рішення за своєю правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів управлінського рішення.
У свою чергу, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленими частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Таким чином, правову оцінку рішенню Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії суд надає виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану відповідачем юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їх достатності/недостатності.
Правовий висновок щодо вказаного викладений Верховним Судом у постанові від 25.06.2018 у справі №810/1972/17 та неодноразово підтриманий Верховним Судом, зокрема, у постановах від 24.06.2020 у справі №813/2639/18, від 14.12.2020 у справі №821/1030/17, від 30.09.2021 у справі №440/1376/19, від 12.10.2021 у справі №820/4155/18 і у справі №820/4158/18, від 23.12.2021 у справі №826/13972/18, від 10.11.2022 у справі №826/14291/17, від 19.10.2023 у справі №280/1396/22.
Водночас у рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v.Bulgaria» № 30985/96).
Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої 11.03.1980, державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою дискреції, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.
У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Наведені вище висновки висловлені Верховним Судом також у постановах від 28.06.2023 у справі №640/20223/20 та від 14.09.2023 у справі №240/44051/21.
Верховний Суд у постанові від 21.02.2024 у справі №640/33374/21 зазначив, що таким чином можна дійти висновків, що в контексті встановлених обставин справи, характеру спірних правовідносин та наведеної правової позиції Верховного Суду, адміністративний суд крізь призму вимог статті 2 КАС України може оцінити повноту дослідження та врахування відповідною Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури усіх фактів та обставин, які з`ясовувалися такою Комісією щодо діянь адвоката у контексті дотримання процедури, не втручаючись при цьому у дискреційні повноваження стосовно визначення «грубості» дисциплінарного правопорушення, обрання суворості дисциплінарного стягнення і наданої юридичної оцінки доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їх достатності.
Також Верховний Суд в рішенні від 14.12.2021 за результатом розгляду справи № 9901/388/20 зазначив, що аналіз зазначених норм Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” свідчить про те, що право надавати оцінку дотримався адвокат адвокатської етики чи ні належить лише дисциплінарній палаті кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону у змагальній процедурі із забезпеченням адвокату права на захист.
Отже, з огляду на вказану правову позицію Верховного Суду, суд в цій справі має надати правову оцінку оспореному рішенню КДКА виключно в контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану відповідачем юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їх достатності/недостатності.
Вимоги до заяви (скарги) щодо неналежної поведінки адвоката визначені статтею 14 Положення № 120.
Так, згідно вказаної статті 14 Положення:
1) Заява (скарга) подається в письмовій формі особисто заявником (скаржником) або його представником. Заява (скарга) може бути подана безпосередньо за місцезнаходженням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону або надіслана поштою (в тому числі електронною поштою із застосуванням електронного цифрового підпису). 
2) У заяві (скарзі) обов`язково має бути зазначено: 
? найменування кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, до якої подається заява (скарга); 
? ПІБ (найменування) заявника (скаржника), посада, місце роботи ? для посадової та службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти; 
? ПІБ адвоката щодо поведінки якого подається заява (скарга), поштова адреса, а також номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти, якщо такі відомі; 
? виклад обставин, якими заявник обґрунтовує факт наявності в діях адвоката дисциплінарного проступку; 
? вимоги заявника (скаржника). 
3) На підтвердження обставин, якими обґрунтовується заява (скарга), заявник (скаржник) надає докази, а в разі неможливості ? зазначає докази, надання яких самостійно є неможливим, із обов`язковим зазначенням причин та прохання до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про їх витребування.
4) До заяви (скарги) додається її копія та копії всіх документів, що приєднуються до неї, для вручення адвокату щодо поведінки якого подається заява (скарга), за винятком випадку коли заява (скарга) подається електронною поштою. До заяви (скарги) також додається письмова згода на обробку персональних даних органами адвокатського самоврядування, в тому числі, збирання, зберігання, використання і поширення. До заяви (скарги) додається документ, що підтверджує внесення Плати за організаційно-технічне забезпечення розгляду дисциплінарної заяви дисциплінарною палатою кваліфікаційнодисциплінарної комісії адвокатури регіону, або рішення Голови відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про зменшення розміру Плати чи звільнення від її сплати. 
5) Заява (скарга) підписується заявником (скаржником) або його представником, із зазначенням дати її подання. У разі подання заяви (скарги) представником, у ній зазначаються ПІБ представника, його поштова адреса, а також номер засобів зв`язку та адреса електронної пошти. Одночасно з заявою (скаргою) подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника. 
6) Повноваження представників мають бути посвідчені такими документами: нотаріально-засвідченою довіреністю від імені фізичної особи; довіреністю від імені юридичної особи за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, а також документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником. Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, або договором. 
7) При виникненні конфлікту між адвокатами, наслідком якого є звернення одного з них зі скаргою до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, адвокат, який ініціював звернення, зобов`язаний надати докази того, що ним вжиті заходи мирного врегулювання такого конфлікту, зокрема, документи, що свідчать про звернення останнього до Ради адвокатів регіону за робочим місцем адвоката згідно відомостей в Єдиному реєстрі адвокатів України, а стосовно адвоката іноземної держави – асоціації адвокатів чи правового товариства відповідної держави. 
8) Подання ради адвокатів регіону оформлене без дотримання вимог статті 14 цього Положення, повертається заявникові (скаржникові) з відповідним роз`ясненням не пізніше десяти днів від дня її надходження. 
9) При поданні до КДКА скаржником, адвокатом або представником однієї зі сторін документів до заяви (скарги) (пояснень, заперечень, клопотань про долучення доказів) також додається доказ надіслання копій таких документів іншій стороні листом з описом вкладення.
Відповідно до статті 18 Положення № 120 не підлягають розгляду і повертаються повторні заяви (скарги) до однієї і тієї ж кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від одного і того ж заявника (скаржника) з одного і того ж питання, якщо перша заява (скарга) вирішена по суті; заяви (скарги), подані до неналежної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, а також заяви (скарги) осіб, визнаних судом недієздатними.
Як встановлено судом вище, підставою для порушення дисциплінарної справи щодо адвоката Камінського І.П. слугувала скарга ОСОБА_2 щодо грубого порушення ОСОБА_1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Правил адвокатської етики. Так, в заяві ОСОБА_2 виклав обставини, якими заявник обґрунтовує факт наявності в діях адвоката ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а саме: після припинення правовідносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у межах кримінального провадження №42020090000000002, позивач здійснював захист іншого обвинуваченого - ОСОБА_3 .
Суд звертає увагу на те, що питання щодо можливості ОСОБА_1 представляти інтереси ОСОБА_3 у межах кримінального провадження №42020090000000002, з огляду на те, що позивач представляв інтереси в цьому ж кримінальному провадженні №42020090000000002 іншої особи - ОСОБА_2 , були предметом розгляду Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області.
Так, згідно ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2021 у справі №353/853/20 встановлено, що до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури надійшло кримінальне провадження №42020090000000002, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2020, про обвинувачення ОСОБА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України та про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.4 ст.27, ч.1 ст.366 КК України. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2020 дане кримінальне провадження було прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 заявив клопотання про відвід захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 – адвоката Камінського І.П., в обґрунтування якого посилався на ті обставини, що даний адвокат на досудовому розслідуванні надавав правову допомогу та здійснював захист прав та інтересів у даному кримінальному провадженні йому та обвинуваченому ОСОБА_3 , в ході якого він зрозумів, що адвокат Камінський І.П. діє не в його інтересах, а виключно в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 . Всі його поради зводилися до того, щоб відповідальність за діяння останнього була покладена на нього, що виразилися у пораді підписати протокол його допиту, як свідка, іншим підписом, ніж підпис, яким він підписується. Коли зрозумів, що адвокат діє всупереч його інтересів, він направив йому листа про розірвання договору про надання правової допомоги. Однак по даний час адвокат угоду про розірвання договору про надання правової допомоги від 16.01.2020 не уклав та самовідвід по даному кримінальному провадженні не заявив. Дані обставини викликають сумнів у його неупередженості.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_2 - адвокати Кучкуда П.В. та Жиляк М.Д. в підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про відвід захисника адвоката Камінського І.П., просили його задовольнити.
Вивчивши доводи клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про відвід захисника обвинуваченого ОСОБА_3 – адвоката Камінського І.П., заслухавши учасників даного кримінального провадження, Тлумацький районний суд Івано-Франківської області дійшов до наступного переконання.
Згідно ч.1 ст.46 КПК України, захисник не має права взяти на себе захист іншої особи або надавати їй правову допомогу, якщо це суперечить інтересам особи, якій він надає або раніше надавав правову допомогу.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.78 КПК України, особа не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні як захисник або представник також у випадках якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги.
Статтею 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.
Крім того, Тлумацький районний суд Івано-Франківської області взяв до уваги, що одним із прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є право на захист/юридичну допомогу, закріплене в підпункті «с» пункту 3. Воно становить одну з основоположних засад справедливого судового розгляду. Цей пункт статті 6 Конвенції кореспондується зі статтею 59 Конституції та статтею 20 Кримінального процесуального кодексу України. Стаття 7 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на засадах забезпечення права на захист.
Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Загородній проти України» (Заява № 27004/06) зазначив, що «Положення частини першої статті 59 Конституції України про те, що «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав», в аспекті конституційного звернення громадянина ОСОБА_9 треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи».
Виходячи з вищенаведеного та з положень кримінального судочинства, завданням якого є охорона прав та законних інтересів сторін, які беруть участь у кримінальному провадженні, Тлумацький районний суд Івано-Франківської області вважав, що мотиви відводу є безпідставними, оскільки наведені обвинуваченим ОСОБА_2 обставини, які викликають сумнів у об`єктивності захисника адвоката Камінського І.П., є надуманими і не підтверджуються жодними об`єктивними даними.
Крім того, Тлумацький районний суд Івано-Франківської області не взяв до уваги посилання обвинуваченого ОСОБА_2 на відсутність угоди про розірвання договору про надання правової допомоги від 16.01.2020 року, яка мала би бути укладена між ним та адвокатом Камінським І.П., оскільки згідно копії договору про надання правової допомоги від 16.01.2020, який укладений між даними учасниками кримінального провадження, у пункті 5 «Розірвання договору», зазначено, що сторони мають право розірвати даний договір згідно чинного законодавства України, як за згодою сторін, так і в односторонньому порядку.
Враховуючи наведене, Тлумацький районний суд Івано-Франківської області вважає, що дії, спрямовані на розірвання договору обвинуваченим ОСОБА_2 , які виразилися у направленні листа про розірвання договору про надання правової допомоги адвокату Камінському І.П. є виконанням пункту 5 договору, тобто розірвання даного договору в односторонньому порядку і жодних додаткових дій не потребують.
Також Тлумацький районний суд Івано-Франківської області зазначив, що даний відвід може призвести до погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, оскільки суд позбавить його права на захист інтересів захисником, якого він обрав вільним вибором.
Інших обставин, які б викликали сумнів в необ`єктивності та упередженості захисника - адвоката Камінського І.П. Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області не встановлено.
Таким чином, Тлумацький районний суд Івано-Франківської області вважав, що підстав для відводу захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 – адвоката Камінського І.П., передбачених ст. 78 КПК України, немає, а тому заявлений обвинуваченим ОСОБА_2 відвід захиснику не підлягає до задоволення.
За вказаних обставин, Тлумацький районний суд Івано-Франківської області ухвалою від 28.01.2021 у справі №353/853/20 відмовив у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про відвід захисника ОСОБА_3 – адвоката Камінського І.П.
Ухвала Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2021 у справі №353/853/20 набрала законної сили 28.01.2021 є остаточною і оскарженню не підлягає (а.с. 34-36).
З огляду на вищевикладене, Тлумацький районний суд Івано-Франківської області як суд, який здійснює безпосередній судовий розгляд кримінального провадження №42020090000000002, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2020, про обвинувачення ОСОБА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України та про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.4 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, надав оцінку доводам ОСОБА_2 щодо підстав для відводу захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 – адвоката Камінського І.П. через призму норм Кримінального процесуального кодексу України, тобто спеціальних норм, за якими здійснюється кримінальне провадження, та не знайшов підстав для відводу адвоката Камінського І.П.
При цьому, варто зауважити, що дисциплінарні палати КДКА, які здійснюють дисциплінарні провадження щодо адвокатів, не наділені законом повноваженнями перевіряти законність та обґрунтованість судових рішень, які набрали законної сили, та надавати іншу (відмінну) оцінку обставинам, встановленим такими рішеннями. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.
Надалі, в контексті встановлених у цій справі обставин, питання щодо можливості Камінського І.П. представляти інтереси ОСОБА_3 у межах кримінального провадження №42020090000000002, з огляду на те, що позивач представляв інтереси в цьому ж кримінальному провадженні №42020090000000002 іншої особи - ОСОБА_2 , також були предметом розгляду Ради адвокатів Івано-Франківської області.
Так, 14.11.2025 адвокати Жиляк М.Д. та Кучкуда П.В., які є представниками Берладина В.В. у справі №353/853/20 та підтримували клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про відвід захисника адвоката Камінського І.П., у підготовчому судовому засіданні 28.01.2021 в Тлумацькому районному суді Івано-Франківської області, звернулися з письмовою заявою до ради адвокатів Івано-Франківської області, якою просили вжити заходів мирного врегулювання конфлікту між адвокатом Камінським І.П. та клієнтом ОСОБА_2 , інтереси якого захищають обоє заявників. Наявність виниклого конфлікту інтересів заявники мотивували тим, що на стадії досудового розслідування вказаного вище кримінального провадження адвокат Камінський І.П. надавав правову допомогу ОСОБА_3 (договір про надання правової допомоги від 02.01.2020) та ОСОБА_2 (договір про надання правової допомоги від 16.01.2020). ОСОБА_1 отримував від клієнтів конфіденційну інформацію, яка відповідно до закону є адвокатською таємницею, узгоджував із кожним правові позиції та брав участь у слідчих діях за їх участю.
Згідно рішення № 5/14 від 01.12.2025 позачергового засідання Ради адвокатів Івано-Франківської області вирішено вважати заяву адвокатів: Жиляка М.Д. та Кучкуди П.В. від 14.11.2025 про вжиття заходів мирного врегулювання конфлікту з адвокатом ОСОБА_1 , - розглянутою. По наслідках припинення у Камінського І.ТІ. повноважень захисника обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 42070090000000002, яке перебуває на розгляді у Тлумаиькому районному суді Івано-Франківської області, - конфлікт інтересів між учасниками справи є добровільно врегульованим. У зв`язку з мирним врегулюванням виниклого конфлікту за участі адвокатів підстав до подальшого ініціювання з цього приводу дисциплінарних проваджень немає (а.с. 29-33).
Водночас, до дисциплінарної палати КДКА Чернівецької області надійшла скарга ОСОБА_2 стосовно адвоката ОСОБА_1 щодо грубого порушення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Правил адвокатської етики.
Так, за наявності ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2021 у справі №353/853/20 та рішення № 5/14 від 01.12.2025 позачергового засідання Ради адвокатів Івано-Франківської області, питання щодо можливості Камінського І.П. представляти інтереси ОСОБА_3 у межах кримінального провадження №42020090000000002, з огляду на те, що позивач представляв інтереси в цьому ж кримінальному провадженні №42020090000000002 іншої особи - ОСОБА_2 , втретє стало предметом розгляду компетентних органів та, всупереч рішенню № 5/14 від 01.12.2025 позачергового засідання Ради адвокатів Івано-Франківської області, слугувало підставою для ініціювання дисциплінарного провадження щодо адвоката ОСОБА_1 .
З огляду на зміст оскарженого рішення № 280 від 27.02.2026, в якому наведено викладені в скарзі ОСОБА_2 доводи, така скарга не містить жодних нових обставин щодо участі адвоката Камінського І.П. у кримінальному провадженні №42020090000000002 як захисника Берладина В.В. до 08.07.2020 та здійснення захисту іншого обвинуваченого - ОСОБА_3 у межах цього ж кримінального провадження після припинення зазначених правовідносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Таким чином, обставини, якими ОСОБА_2 обґрунтовує факт наявності в діях адвоката ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, залишились незмінними. При цьому, таким обставинам уже двічі надана оцінка: як Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області, так і Радою адвокатів Івано-Франківської області, що свідчить про розгляд по суті питання щодо можливості Камінського І.П. представляти інтереси ОСОБА_3 у межах кримінального провадження №42020090000000002, з огляду на те, що позивач представляв інтереси в цьому ж кримінальному провадженні №42020090000000002 іншої особи - ОСОБА_2 .
Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень абзацу першого п.40 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України від 11.10.2018р. №7-р/2018 дійшов наступного висновку.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч.1 ст.8 Конституції України). У правовій доктрині дотримуються положень про те, що принцип юридичної визначеності як один із елементів верховенства права не виключає визнання за органом публічної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними.
Водночас цей механізм повинен забезпечувати наявність можливості передбачати дії державних органів, їх посадових осіб.
У Доповіді "Верховенство права", схваленій Європейською Комісією "За демократію через право" на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25-26 березня 2011 року) (CDL AD(2011)003rev) (далі - Доповідь), до елементів верховенства права віднесено, зокрема, юридичну визначеність та заборону свавілля (п. 41).
У п.45 Доповіді зазначено, що потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватись дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними; у цьому контексті закон, яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції; не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади; отже, закон повинен вказати на обсяг будь-якої дискреції та на спосіб її здійснення із достатньою чіткістю, аби особа мала змогу відповідним чином захистити себе від свавільних дій влади.
Щодо заборони свавілля у п.52 Доповіді вказано таке: хоча дискреційні повноваження є необхідними для здійснення всього діапазону владних функцій у сучасних складних суспільствах, ці повноваження не мають здійснювались у свавільний спосіб; їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права.
Отже, наведені юридичні позиції, які підтриманні і Конституційним Судом України, відповідні положення Доповіді дають підстави стверджувати, що конституційний принцип верховенства права вимагає законодавчого закріплення механізму запобігання свавільному втручанню органів публічної влади при здійсненні ними дискреційних повноважень у права і свободи особи.
Відповідно до загального підходу, сформованого судовою практикою в Україні, суди мають право перевіряти лише правомірність дій державної влади, але доцільність її рішень не підпадає під судову перевірку. Водночас, у випадках, коли наявність такої доцільності передбачено нормою права, то така доцільність стає невід`ємною ознакою (умовою) правомірності дій суб`єкта владних повноважень. 
Дискреційні повноваження Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області щодо притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності і застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, обмежені умовою вмотивованості такого рішення, що є гарантією захисту від свавільних дій.
Суд зазначає, що позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України є виключним та найсуворішим дисциплінарним стягненням.
Професія є складовою права на приватне життя, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ. Так, у п.165 рішення ЄСПЛ від 09.01.2013 у справі "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11) вказано, що: "приватне життя" включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру" (див. рішення від 07.08.1996 у справі "С. проти Бельгії" (с.v. Belgium), п. 25, Reports 1996-III). Стаття 8 Конвенції "захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом" (див. рішення у справі "Прітті проти Сполученого Королівства" (Pretty v. The United Kingdom), заява №2346/02, п. 61, ECHR 2002-III). Поняття "приватне життя" в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом (див. рішення від 16.12.1992 у справі "Нємець проти Німеччини" (Niemietz v. Germany), п. 29, Series А N 251-В).
Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на "приватне життя" (див. рішення у справах "Сідабрас та Джяутас проти Литви" (), заяви №№ 55480/00 та 59330/00, п. 47, ECHR 2004, та "Бігаєва проти Греції" (Bigaeva v. Greece), заява № 26713/05, п. п. 22-25, від 28.05.2009).
Враховуючи, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області № 280 від 27.02.2026 про позбавлення адвоката ОСОБА_1 права на заняття адвокатською діяльністю мало своїм наслідком втручання у право позивача на повагу до його приватного та сімейного життя, а також у стан правової визначеності останнього, таке втручання повинно відповідати критеріям, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, у тому числі критеріям обґрунтованості та пропорційності.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Намазов проти Азербайджану» зазначив: «Суд зазначає, що в цій справі сторонами не заперечується те, що позбавлення заявника права на заняття адвокатською діяльністю, яке заважає йому здійснювати адвокатську діяльність, було втручанням у реалізацію його права на повагу до свого приватного життя, гарантованого статтею 8 Конвенції. Суд поділяє цю позицію (див. Bigaeva v. Greece, № 26713/05, §§ 22-25, 28 травня 2009; Mateescu v. Romania, № 1944/10, § 27, 14 січня 2014; та Lekaviиienл v. Lithuania, № 48427/09, § 38, 27 червня 2017). Статтю 8 Конвенції порушуватиме таке втручання, що не може бути виправданим згідно з пунктом 2 статті 8 як здійснюване «відповідно до закону» та яке не переслідуватиме одну або декілька законних цілей, перелічених у цій статті, і не буде «необхідними у демократичному суспільстві» для досягнення поставленої мети або цілей» (п. 40, 41 рішення).
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Отже, питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Така ж правова позиція щодо значимості допущення порушення процедури при прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18.
В спірному випадку, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Чернівецької області допустила порушення принципу юридичної визначеності, оскільки наявність ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2021 у справі №353/853/20 та рішення № 5/14 від 01.12.2025 позачергового засідання Ради адвокатів Івано-Франківської області, а також відсутність нових обставин щодо представлення ОСОБА_1 інтересів ОСОБА_3 у межах кримінального провадження №42020090000000002, з огляду на те, що позивач представляв інтереси в цьому ж кримінальному провадженні №42020090000000002 іншої особи - ОСОБА_2 , призвело до постійного збереження стану невизначеності адвоката ОСОБА_1 у цих відносинах через можливість необмеженої кількості разів ініціювати питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за одне і те ж діяння - представлення адвокатом ОСОБА_1 у межах одного кримінального провадження №42020090000000002 у різний час інтересів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Суд при прийнятті рішення у справі враховує висновки Верховного Суду, які викладені в постанові від 14.03.2018 у справі №826/23545/15, відповідно до яких порушення, допущені Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури під час здійснення дисциплінарного провадження, є безумовною підставою для визнання оскаржуваного рішення протиправним, що в свою чергу, з метою захисту порушених прав позивача, тягне за собою обов`язок його скасування.
Таким чином, встановлені в судовому порядку порушення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Чернівецької області під час прийняття рішення № 280 від 27.02.2026 про позбавлення адвоката ОСОБА_1 права на заняття адвокатською діяльністю є самостійною та достатньою підставою для визнання такого рішення протиправним та скасування.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області № 280 від 27.02.2026 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.
Відповідно до частини четвертої статті 32 Закону № 5076-VI право на заняття адвокатською діяльністю, припинене з підстав, передбачених пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, поновлюється з дня набрання законної сили відповідним рішенням суду або з дня прийняття відповідного рішення Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури.
В позовній заяві позивач просить суд постановити окремі ухвали в правоохоронні органи про наявність підстав для відкриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 382 КК України (злочинні дії вчинені службовими особами, які займають відповідальне становище), за ч. 2 ст. 376 КК України (злочинні дії вчинені особами з використанням свого службового становища) під час прийняття і в момент прийняття рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області № 280 від 27.02.2026 р., а саме-щодо голови дисциплінарної палати - Павчука І.С., секретаря дисциплінарної палати - ОСОБА_10 , членів палати - Мигалатюка А.В., Літавського В.О., Мінгайлєнє О.В.
Згідно частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Відповідно до частини другої вказаної статті у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Положенням частини четвертої цієї ж статті встановлено, що в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Тобто, окрема ухвала є способом реагування суду на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні адміністративного спору з використанням передбачених адміністративним процесуальним законом засобів.
Реалізація такої процесуальної дії як постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду.
В даному випадку суд не вбачає підстав для постановлення судом окремої ухвали.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області, за рахунок її бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1331,20 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області № 280 від 27.02.2026 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області (код ЄДРПОУ 25811627, вул. О.Кобилянської, 27/3, м. Чернівці, Чернівецька область, 58000) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б.