Справа № 954/72/26
Номер провадження 2/954/1492/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року	с-ще Нововоронцовка	

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді Гончаренка О.В., за участю секретаря судового засідання Посохіної О.Ю., розглянувши у судовому засіданні в селищі Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Новокаховської міської військової адміністрації про визнання права власності, -
в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Новокаховської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності на квартиру. Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі договору дарування, посвідченого 26 січня 1998 року приватним нотаріусом Н. Каховського нотаріального округу Крамчаніним С.А., зареєстрованого в реєстрі за №234, мені - ОСОБА_2 належить на праві власності 2/3 частини квартири, яка складається з трьох кімнат загальною площею 63,5 кв.м, у тому числі житлової 38,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вищезазначений договір дарування був зареєстрований у КП «Каховське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується копією договору дарування. Однак, звернувшись з заявою про реєстрацію права власності на вищезазначене нерухоме майно до державного реєстратора Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Уваров Є.О. отримав рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №82004978 від 24.11.2025 року, оскільки відсутні відомості про реєстрацію прав власності до 01.01.2013 року. Як вбачається з відповіді Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради №763 від 21.11.2025 року - надати інформацію щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , не має змоги, так як, вищевказане майно, територіально підпорядковане Комунальному підприємству «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, яке на даний час знаходиться під окупацією зс рф. Тому просить суд визнати, за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 2/3 частини трьохкімнатної квартири, загальною площею 63,5 кв.м, житловою площею 38,8 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
У судове засідання позивач та відповідач не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача подав заяву про визнання позову.
Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне.
Відповідно до оригіналу договору дарування, посвідченого 26 січня 1998 року приватним нотаріусом Н. Каховського нотаріального округу Крамчаніним С.А., зареєстрованого в реєстрі за № 234, ОСОБА_2 належить на праві власності 2/3 частини квартири, яка складається з трьох кімнат загальною площею 63,5 кв.м, у тому числі житлової 38,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 
На вказаному договорі дарування від 26 січня 1998 року міститься реєстраційний напис № 2588/16 від 26.01.1998, згідно якого право приватної власності на 2/3 вказаної квартири було зареєстровано Каховським державним бюро технічної інвентаризації.
Згідно із технічного паспорта квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , має загальну площу 63,5 кв.м., у тому числі житлову площу 38,8 кв.м.
Державним реєстратором Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Арешкіною О.Д. ухвалено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №82004978 від 24.11.2025 року, оскільки відсутні відомості про реєстрацію прав власності до 01.01.2013 року. Як вбачається з відповіді Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради №763 від 21.11.2025 року - надати інформацію щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , не має змоги, так як, вищевказане майно, територіально підпорядковане Комунальному підприємству «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, яке на даний час знаходиться під окупацією зс рф
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
У таких випадках ч.1 ст. 392 ЦК України захищає право власності та передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Тобто, вказані дві підстави пред`явлення позову для захисту (визнання) прав власності є самостійними та такими, що можуть не залежати одна від одної, про щ свідчить їх виокремлення у ст. 392 ЦК України і про що наголошується у зазначеному рішенні Верховного Суду.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс1 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема і правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача права власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм праве викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, тлумачення норми ч.1 ст. 392 ЦК України та правові висновки Верховного Суду свідчать, що власник має право звернутись із позовом про визнання його права власності у випадку втрати ним документа, який засвідчує його прав власності, що є достатньою та самостійною підставою для застосування ч.1 ст. 39 ЦК України.
Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року.
Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
Відповідно до ч. ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Проаналізувавши вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Новокаховської міської військової адміністрації про визнання права власності – задовольнити.
Визнати, за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 2/3 частини квартири, загальною площею 63,5 кв.м, житловою площею 38,8 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 
Після набрання рішення законної сили повернути позивачу ОСОБА_2 оригінал договору дарування від 26 січня 1998 року, свідоцтво про право власності на житло від 15.11.1993, технічний паспорт на квартиру.
Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	О.В. Гончаренко