Справа № 683/933/26
2/683/995/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року м. Старокостянтинів 

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області 

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.
секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/933/26, 2/683/995/2026 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У березні 2026 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 23 березня 2018 року, яка утворилась станом на 15 лютого 2026 року в розмірі 114856,32 грн., з яких: 94532,37 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 20323,95 грн. – заборгованість за простроченими відсотками. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що ОСОБА_1 , який отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в ході користування карткою збільшено до 150000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,0% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, не виконує взятих на себе зобов`язань з повернення коштів, внаслідок чого станом на 15 лютого 2026 року утворилась заборгованість на загальну суму 114856,32 грн., яку в добровільному порядку відповідач не погашає.
Тому, позивач просить у судовому порядку стягнути з ОСОБА_1 вищезазначену заборгованість. 
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 квітня 2026 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
У судове засіданні представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Вергуш О.Ф. подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов просить задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Відповідач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав. 
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 травня 2026 року постановлено провести по справі заочний розгляд. 
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 23 березня 2018 року звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та з метою отримання банківських послуг 23 березня 2018 року підписав власноручним підписом Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Того ж дня ОСОБА_1 отримав кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії якої до 03/19, тип картки – «MasterCard Platinum» (а.с.136). 
Після спливу строку дії першої кредитної картки відповідачу для можливості користування рахунком додатково були надані наступні картки: 23 січня 2019 року – кредитну картку «MasterCard Black Edition» № НОМЕР_2 строк дії – 10/21; 19 листопада 2021 року кредитну картку «MasterCard Black Edition» № НОМЕР_3 строк дії – 10/24. 
Крім того, в процесі користування кредитом відбулось збільшення кредитного ліміту до 150000 грн. та відбулась зміна відсоткової ставки, розмір якої з 19 листопада 2021 року сторони визначили у 36,0% річних, що підтверджується заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яку ОСОБА_1 власноруч підписав 19 листопада 2021 року (а.с.16-27).
Кредитними коштами та відповідно кредитною карткою відповідач користувався, періодично витрачаючи кредитні кошти та відповідно періодично погашаючи кредит, що підтверджується випискою за договором кредиту за період з 23 березня 2018 року по 17 лютого 2026 року (а.с.77-135).
Проте, починаючи з 22 червня 2025 року ОСОБА_1 перестав виконувати свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. 
За розрахунком АТ КБ «ПриватБанк», доданим до позову, станом на 15 лютого 2026 року заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту становить 114856,32 грн., з яких: 94532,37 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 20323,95 грн. – заборгованість за простроченими відсотками (а.с.142-154). 
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від
позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку, що між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в ході користування карткою збільшено до 150000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,0% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки – до жовтня 2024 року. 
ОСОБА_1 з 22 червня 2025 року перестав виконувати свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та кредитному договорі, підлягають задоволенню і з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 94532,37 грн. за договором кредиту від 23 березня 2018 року. 
Що стосується розміру відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором, то із наданих позивачем письмових доказів вбачається, що з 19 листопада 2021 року сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 36,0% річних від суми залишку заборгованості по кредиту. 
Отже, враховуючи, що розмір неповернутого кредиту становить 94532,37 грн., тому позивачем правомірно нараховувались відсотки за користування кредитом в розмірі 36,0% річних від суми залишку заборгованості по кредиту, заборгованість по сплаті яких станом на 15 лютого 2026 року становить 20323,95 грн., а тому позов у цій частині є обґрунтованим і також підлягає задоволенню. 
Крім того, відповідно до основних засад цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язків з доказування (частина перша статті 81 ЦПК України), саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, у якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач. 
ОСОБА_1 не заперечував факт отримання кредиту, користування кредитними коштами та заявлений позивачем борг в сумі 114856,32 грн., не спростовував надані позивачем докази, жодних заперечень проти доводів позивача не надходило. Судом також не встановлено неправильності наданого позивачем розрахунку, а отже, наявні підстави для стягнення суми боргу з відповідача.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 23 березня 2018 року, яка утворилась станом на 15 лютого 2026 року, в сумі 114856,32 грн., з яких: 94532,37 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 20323,95 грн. – заборгованість за відсотками.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 05 березня 2026 року (а.с.156).
Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. підлягають стягненню на його користь з відповідача. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк » задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 23 березня 2018 року, яка утворилась станом на 15 лютого 2026 року, в сумі 114856,32 грн., з яких: 94532,37 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 20323,95 грн. – заборгованість за відсотками, а також 2662,40 грн. судового збору. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ 14360570. 
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 . 

Текст рішення складено 18 травня 2026 року. 

Суддя: