Справа № 464/4002/25 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І. 
Провадження № 22-ц/811/3686/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 травня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Черевка В.В.
за участю: ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення суми страхового відшкодування,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі – ПрАТ «СГ «ТАС») про стягнення страхового відшкодування у розмірі 95 729,44 грн. 
В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 12.01.2025 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Renault Megane Scenic», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням позивача, внаслідок чого транспортний засіб останнього отримав пошкодження. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Renault Megane Scenic», р.н. НОМЕР_1 , була застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 226173864 від 31.12.2024 в ПрАТ «СГ «ТАС». 24.01.2025 на авторизованому СТО «Ілта Львів» за ініціативою страховика та із залученням експерта від страховика відбувся огляд пошкодженого транспортного засобу, а також огляд працівниками СТО у присутності представника від страховика із фіксуванням видимих та інших пошкоджень автомобіля. За результатами дефектування авторизована СТО видала позивачу рахунок-фактуру №1188 від 24.01.2025, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля станом на 24.01.2025 становить 188 955,90 грн. Копію вказаного рахунку-фактури позивач надав страховику. Вартість відновлювального ремонту відповідно до уточненого рахунку-фактури авторизованої СТО складає 195 760,00 грн. 
25.03.2025 відповідач надіслав лист, відповідно до якого сума матеріального збитку згідно з проведеною оцінкою, з врахуванням зносу на запчастини і ПДВ, становить 101 830,56 грн. 31.03.2025 під час чергової комунікації телефоном представник відповідача повідомив, що попередні пропозиції суми страхового відшкодування були надані позивачу без факту подання ним заяви про страхову виплату. Позивач зазначає, що надав відповідачу письмову заяву про страхову виплату із супровідним листом, в якому детально обґрунтував передбачені чинним законом № 3720 підстави, порядок і розміри належної йому страхової виплати у розмірі 160 000,00 грн з урахуванням рахунку-фактури авторизованого СТО №1188 від 24.01.2025, та в межах фактичного страхового ліміту полісу ОСЦПВ винуватця ДТП. Після скарги позивача на гарячу лінію СГ «ТАС» щодо факту затягування страховиком прийняття рішення про страхову виплату, 05.05.2025 відповідач надіслав лист, в якому повідомив про розмір страхової виплати. Зокрема за результатами проведеного огляду пошкодженого транспортного засобу «Citroen C5», н.з. НОМЕР_2 , відповідачем АТ «СГ «ТАС» замовлено автотоварознавче дослідження, виконане суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 . Матеріальний збиток, завданий позивачу, як власнику автомобіля «Citroen C5», р.н. НОМЕР_2 , згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку № 82013 від 18.02.2025 становить 168 931,49 грн без ПДВ, в тому числі: вартість замінених складових – 139 793,61 грн; вартість робіт – 12912,00 грн; вартість матеріалів – 16 225,88 грн. На підставі викладеного, належна позивачу сума страхового відшкодування у розмірі 101 830,56 грн, перерахована на реквізити, вказані у заяві про виплату страхового відшкодування. 
Позивач вважає, що рішення відповідача від 05.05.2025 щодо страхової виплати щодо ДТП, яка мала місце 12.01.2025, базується на нечинному Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV. Договір (поліс) № ЕР 226173864 від 31.12.2024 набрав чинності 01.01.2025, а тому, з огляду на положення ч. 6 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 3720-IX від 20.06.2024, на нього поширюються вимоги цього Закону. 
Тому, з урахуванням невідповідності розміру страхового ліміту полісу № ЕР 226173864, чинного з 01.01.2025, за шкоду заподіяну у зв`язку з пошкодженням майна у розмірі 160 000,00 грн, вимогам чинного з 01.01.2025 Закону № 3720 від 21.05.2024, зокрема в частині встановленого цим Законом граничного розміру страхової виплати за шкоду, заподіяну у зв`язку з пошкодженням майна, у розмірі 250 000,00 грн, з метою захисту порушених страховиком моїх прав і законних інтересів позивач вважає, що йому належить до виплати страхова виплата в повному розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна – 195 760,00 грн в межах ліміту 250 000,00 грн, передбаченого Законом № 3720. Враховуючи факт перерахування відповідачем на рахунок авторизованої СТО не погодженої з позивачем суми страхового відшкодування у розмірі 101 830,56 грн, що є порушенням вимог Закону № 3720 та п.18.10 Загальних умов страхового продукту, затверджених наказом Голови Правління АТ «СГ «ТАС» №341/ГО/заг від 30.12.2024, введених в дію 01.01.2025, а також з урахуванням вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна згідно з уточненим рахунком-фактурою авторизованого СТО, що станом на 06.06.2025 складає 195 760,00 грн, позивач вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на його користь недоплаченої за чинним законом суми страхової виплати у розмірі: 93 929,44 грн (195 760 грн – 101 830,56 грн).
На підставі наведеного просив задовольнити його позов.
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 08.10.2025 позов задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 87125, 34 грн, витрати, пов`язані із вартістю дефектовки та складання калькуляції, у розмірі 1800 грн, а всього 88 925,34 грн.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1146,34 грн.
Рішення суду оскаржило ПАТ «СГ «ТАС», подавши апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що правовідносини обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виникли не із моменту настання дорожньо-транспортної пригоди, чи із моменту початку строку дії договору, а із моменту укладення Полісу EP 226173864 від 31.12.2024, тобто ще до введення в дію положень Закону № 3720 відповідач і страхувальник узгодили умови вказаного полісу та уклали його, тому й до правовідносин які виникли між позивачем та відповідачем підлягають застосуванню положення закону №1961-IV, який діяв на момент укладення відповідного Полісу. Посилання позивача, та суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на Загальні умови страхового продукту «Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є безпідставним, оскільки такі умови були затверджено та введено в дію з 01.01.2025 та не можуть поширюватись на договори, які були укладено до введення цих умов. Суд неповною мірою дослідив Звіт № 82013 та доданий до нього протокол огляду транспортного засобу, що стало наслідком помилкових висновків суду першої інстанції щодо відсутності документів та відомостей, що давали підстави для вирахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Від ОСОБА_1 надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Представник ПрАТ «СГ «ТАС» у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому його неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 12.01.2025 о 17:00 год на вул. Стрийська,179 у м. Львові, керуючи автомобілем «Рено», н.з. НОМЕР_3 .В., не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда», д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , що рухався попереду у попутному напрямку, в результаті чого транспортний засіб «Мазда», д.н. НОМЕР_4 , здійснив інерційний рух вперед та зіткнувся з автомобілем «Сітроен», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 28.01.2025 у справі № 464/473/25 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , автомобіль марки «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , належить позивачу ОСОБА_1 .
Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб марки «Renault Megane Scenic», р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , був застрахований у ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №226173864.
17.01.2025 ОСОБА_1 на виконання вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повідомив ПрАТ «СГ «ТАС» про настання дорожньо-транспортної пригоди.
24.01.2025 на підставі заяви ПрАТ «СГ «ТАС» оцінювачем ОСОБА_5 складено протокол огляду транспортного засобу №80144 «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , підписаний власником ОСОБА_1 .
Відповідно до рахунку-фактури №1183 від 24.01.2025, складеного авторизованим сервісним центром «Citroen» – ТОВ «Ілта Львів», вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , становить 188 955,90 грн.
Відповідно до наряду-замовлення №1188 від 24.01.2025 за складання калькуляції про проведення дефектовки транспортного засобу «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , позивачем сплачено ТОВ «Ілта Львів» 1800,00 грн.
Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №82013 від 18.02.2025 вартість відновлювального ремонту КТЗ «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , визначена за витратним підходом становить 168 931,49 грн, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , станом на 12.01.2025 без врахування ВТВ складає 101 830,56 грн.
На підставі заяви позивача про страхову виплату, звіту про визначення вартості матеріального збитку №82013 від 18.02.2025, страхового акту №11329/57/925 від 30.04.2025 та розрахунку до такого, ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 101 830,56 грн, що підтверджується платіжною інстукцією №34948 від 02.02.2025.
Звертаючись до суду з цим позовом, позивач покликався на те, що визначений ПрАТ «СГ «ТАС» розмір страхового відшкодування є необґрунтованим, оскільки такий з ним не узгоджувався та є недостатнім для відновлення транспортного засобу, а відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в межах ліміту передбаченого Законом України № 3720-IX від 21.05.2024.
Згідно частини 1 статті 15, частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).
Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а, отже, підставою цивільно - правової відповідальності, як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової (матеріальної) шкоди.
Зобов`язання із заподіяння шкоди – це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статті1166 ЦК України.
Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.
Згідно з частинами 1,2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).
Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.
Страхування – це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну (стаття 980 ЦК України).
20.06.2024 набрав чинності новий Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-IX, який введено в дію з 01.01.2025.
У частині 6 розділу 6 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-IX від 20.06.2024 передбачено, що дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону.
Судом встановлено, що 31.12.2024 між ПрАТ «СГ «ТАС» на ОСОБА_6 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 226173864, однак такий згідно його умов набрав чинності з 00:00 год 01.01.2025 та діє до 23:59 год 31.12.2025.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що на правовідносини, які виникли у даній справі, поширюється дія Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-IX, який введено в дію з 01.01.2025.
Відповідно до ст. 14 Закону України № 3720-IX у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату в межах страхової суми відповідно до цього Закону.
Згідно з абз. 1 п.п. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3720-IX до введення в дію частини другої статті 14 цього Закону розмір страхової суми становить за шкоду, заподіяну майну потерпілих осіб: з дня введення в дію цього Закону – 250 тисяч гривень на одну потерпілу особу та 1,25 мільйона гривень на один страховий випадок незалежно від кількості потерпілих осіб.
Відтак, обгрутваоним є висновок районного суду про те, що ліміт страхової виплати 160 000,00 грн не може обмежувати розмір відшкодування, яке підлягає виплаті в межах 250 000,00 грн, який передбачено чинним Законом № 3720-IX від 21.05.2024.
Частиною 1 ст. 18 Закону №3720-ІХ передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/ або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону №3720-ІХ страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних, зокрема, із відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті; 
Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті (ч.2 ст. ст. 27 Закону №3720-ІХ).
Частиною 3 ст. 27 Закону №3720-ІХ передбачено, що Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає: 1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту; 2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини.
Судом встановлено, що 24.01.2025 на авторизованому СТО «Ілта Львів» за ініціативою страховика та із залученням експерта від страховика відбувся огляд пошкодженого транспортного засобу «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 . За результатами дефектування складено рахунок-фактуру №1188 від 24.01.2025, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 становить 188 955, 90 грн.
Суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги вказаний рахунок-фактуру №1188 від 24.01.2025, оскільки такий є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру матеріального збитку.
При цьому районний суд правильно відхилив наданий відповідачем Звіт про визначення вартості матеріального збитку, заданого власнику транспортного засобу № 82013 від 18.02.2025, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, становить 101 830,56 грн.
Так, суд першої інстанції, проаналізувавши положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів №142/5/2092 від 24.11.2003, дійшов до правильного висновку, що з наявних в матеріалах справи документів не вбачається наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , при визначенні розміру страхового відшкодування, оскільки станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (12.01.2025) строк експлуатації такого автомобіля не перевищував 7 років та відсутні докази існування обставин, які є винятковими відповідно до п. 7.39 Методики, стосовно автомобіля позивача.
Враховуючи наведене та те, що ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування не в повному обсязі, правильним є виснвоко районного суду про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу марки «Citroen C5 Aircross», р.н. НОМЕР_2 , у розмірі 87125,34 грн, що становить різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та вартістю страхового відшкодування відповідно до рахунку №1183 від 24.01.2025, а також понесених позивачем витрат за проведення дефектовки та складання калькуляції у розмірі 1800,00 грн.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» залишити без задоволення.
Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 19.05.2026

Головуючий 

Судді