г	Справа № 187/2083/25   Провадження №1-кп/0187/46/26	

ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року смт. Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 , представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025040000000717 від 07.07.2025, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працював водієм на АП «Ніка-Бус», зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 07.07.2025 року приблизно о 05 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автобусом «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого знаходилося 70 пасажирів, та який, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_9 , здійснював рух по сухому асфальтобетонному дорожному покриттю автодороги H-31 «Дніпро-Кобеляки-Решетилівка» у Дніпровському районі Дніпропетровської області з боку селища Царичанка в напрямку селища Петриківка, проїжджа частина якого має по одній смузі для руху в кожному напрямку.
Під час руху водій ОСОБА_6 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров?я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, допустивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не виконавши покладені на нього обов?язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автобусом «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у результаті чого в районі 58 км + 700 м по автодорозі Н-31 «Дніпро-Кобеляки-Решетилівка» втратив контроль над керуванням автобуса, виїхав за межі проїзної частини ліворуч, після чого в некерованому стані продовжив рух повернувшись на свою смугу руху, де допустив перекидання автобуса, на правий бік.
Своїми діями водій автобуса «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3 (б), 12.1. Правил дорожнього руху України, якими передбачено:
п. 1.3.: «Учасники дорожного руху зобов`язано знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3.: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п.12.1.: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв?язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої:
-пасажиру  ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: внутрішньочерепної травми - крововиливи під м?які оболонки головного мозку та мозочку, перелом правої виличної кістки, перелом суглобового виростку нижньої шелепи зліва, крововилив у товщу м?яких тканин в правій скроневій, лобній та тім?яних ділянках відповідно осадженню, синці в правій та лівій навколоочній ділянці, крововиливи на субкон?юнктивальній оболонці правого та лівого ока біля зовнішнього кута, синець в лобній ділянці посередині, рваної рани в проекції лівого кута нижньої щелепи, рвано-різаних ран в правій виличній ділянці та на нижній повіці правого ока, різаних ран в лобній ділянці праворуч; тупої травми грудної та черевної порожнин - переломи тіла 3 та 11 грудного хребців з розривом спинного мозку, переломи остистих відростків 6-12 грудних хребців, уламкові переломи правої та лівої лопатки, перелом правої ключиці, прямі переломи - 1-8 ребер по лівій середньо-пахвовій лінії, 1-11 ребер по правій біля хребтовій лінії, 1-11 ребер по правій середньо-ключичній лінії, з ушкодженням пристінкової плеври та легень, непрямі переломи 1-12 ребер по лівій лопатковій лінії та 1-10 ребер по правій передньо-паховій лінії, без ушкодження пристінкової плеври, розриви трахеї, серцевої сорочки, серця, печінки та селезінки, крововиливи у навколоаортальну, навколониркову клітковину, м?які тканини порожнини шиї, малого тазу, брижу кишковика, синець на задньо-бічній поверхні ший з розповсюдженням на наплічні та надключичні ділянки, численні різано-рвані рани на передній поверхні грудної клітини від поверхневих до глибоких, на тлі осадження, осадження на правій бічній поверхні тулуба з розповсюдженням на черевну стінку, поперековій області праворуч та в лівій підреберній ділянці; синець на передній поверхні правого плеча у верхній третині, численні різано-рвані рани на верхніх кінцівках, садна на тильній поверхні лівої кисті в проекції 2,3,4 п?ясних кісток та на проксимальній фаланзі 2 пальця лівої кисті; синець в проекції правого кульшового суглобу, синець на внутрішній поверхні лівого стегна у нижній третині, синець на передній поверхні лівого стегна у нижній третині.
Всі виявлені тілесні ушкодження, у своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та призвели до смерті останнього.
Смерть ОСОБА_11 настала на місці події 07.07.2025 близько 05 годин 00 хвилин внаслідок сумісної тупої травми тіла у вигляді численних переломів кісток черепа, тулубу та кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів, яке призвело до грубого порушення анатомічної цілісності тіла;
пасажиру  ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини з переломами 3-6 ребер праворуч по лопатковій лінії; забою правої лопаткової області, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);
пасажиру  ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого переломо-вивиху правого плеча з переломом голівки великого горбка, шийки плечової кістки та суглобової поверхні правої лопатки зі зміщенням; обширної рваної рани правої верхньої кінцівки з дефектом м?яких тканин та крайовим переломом медіального виростку правої плечової кістки; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; множинних саден обличчя; забою носу; саден грудної клітини праворуч, які за своїм характером виявлені ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);
-пасажиру  ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритого кураєвого перелому зовнішнього виростку правої плечової кістки з садном та рваною раною ліктьового суглобу; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які за своїм характером відноситься до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);
-пасажиру  ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого вивиху лівої плечової кістки; забою носу, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);
-пасажиру  ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми; струсу головного мозку, вдавленого перелому зовнішньої пластинки лобної кістки праворуч зі стороннім тілом; забійної рани голови; закритого перелому нижніх гілок лонних кісток обабіч без зміщення; рваної рани правого передпліччя з пошкодженням м?язів; рваної рани правого ліктьового суглобу та нижньої третини плеча, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);
-пасажиру  ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому дистального мета епіфізу лівої променевої кістки зі зміщенням; рваних ран лівого плеча, передпліччя; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; скальпованої рани лоба; саден обличчя та голови, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день); 
-пасажиру  ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритих переломів голівок 2-3 п?ясних кісток правої та лівої кистей; рвані рани обох кистей; рвана рана 2-го пальця лівої кисті та правого передпліччя; рвана рана голови, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);
-пасажиру  ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: рваної рани правого плеча та передпліччя, відкритого кураєвого перелому 2-ї п?ясткової кістки правої кисті, закритого крайового перелому голівки правої променевої кістки, множинних саден правого плеча та передпліччя, черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран голови, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);
-пасажиру  ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми тазу з переломом гілок лонної кістки ліворуч; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м?яких тканин голови, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);
-пасажиру  ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: рваної проникаючої рани лівого колінного суглобу; саден в області сідниць та гомілок, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);
-пасажиру  ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритих уламкових переломів хірургічної та анатомічної шийок обох плечових кісток зі зміщенням; закритого поперечного перелому середньої третини лівої променевої кістки зі зміщенням; закритого крайового перелому шилоподібного відростку правої променевої кістки; рвано-скальпованої рани верхньої третини правого передпліччя; саден верхніх та нижніх кінцівок; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; рваної рани голови; перелому кісток носу; саден та синців голови, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);
-пасажиру  ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна в лобній ділянці; садна передньої черевної стінки; рваних ран правого передпліччя, правої кисті та 2-5-го пальців; масивної рваної рани по зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу з ушкодженням капсули суглобу та розвитком його нестабільності, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);
-пасажиру  ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: розтрощення правої верхньої кінцівки з травматичною ампутацією на рівні правого ліктьового суглобу; закритого вивиху кісток лівого передпліччя; переломи верхньої та нижньої гілок лобкової кістки ліворуч; глибоких саден обо стегон; рваної рани правого стегна; забою грудної клітини праворуч; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за кінцевим результатом та наслідками;
-пасажиру  ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, забійних ран лобної ділянки; травми правої верхньої кінцівки: масивний дефект м?яких тканин правого передпліччя, пошкодження судинно-нервового пучка в ліктьовій ділянці з розвитком, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим, заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілим, спричинили смерть потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав у повному обсязі, заявлений потерпілим ОСОБА_16 цивільний позов визнав. Суду пояснив, що він працював на посаді водія на транспортному підприємстві «Ніка Бус». 07.07.2025 приблизно о 05 годині ранку він здійснював перевезення пасажирів на автобусі «VAN HOOL», в салоні якого знаходилося близько 70 пасажирів. На ділянці дороги між с. Могилів та с. Петриківка він помітив яму, вирішив її обїхати та різко повернув вліво, виїхавши при цьому на узбіччя зустрічної смуги. Потім він почав намагатися повернути автобус на полосу свого руху, однак автобус почало розхитувати в різні боки, внаслідок чого він перекинувся на бік. Після ДТП фінансово допомагав одній з потерпілих ОСОБА_24 на лікування у розмірі 15 000 грн. У вчиненому щиро розкаюється та зобов`язується в майбутньому надавати потерпілим фінансову допомогу по мірі своїх можливостей, так як на даний час він не працює, просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами, обвинувачений визнав свою вину та не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а тому вважала за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З огляду на викладене, просив суд обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування в обсязі, що був заявлений ним у відповідному письмовому клопотанні, доказів, які характеризують особу обвинуваченого, документів, що стосуються процесуальних витрат, долі речових доказів та вжитих заходів забезпечення кримінального провадження.
Інші учасники кримінального провадження проти запропонованого прокурором порядку та обсягу дослідження доказів не заперечували.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд роз`яснив учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З огляду на позицію сторін кримінального провадження щодо порядку та обсягу дослідження доказів, суд здійснив судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування в обсязі, що був заявлений прокурором у відповідному письмовому клопотанні, дослідженням матеріалів цивільного позову, доказів, які характеризують особу обвинуваченого, документів, що стосуються процесуальних витрат, долі речових доказів та вжитих заходів забезпечення кримінального провадження.
Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини чи визнає їх під примусом.
Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених під час досудового розслідування у кримінальному проваджені, від сторін не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчиненого діяння.
Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Крім самого визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення обвинуваченим, його вина також підтверджується наступними письмовими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.
Так, відомості щодо вчинення 07.07.2025 ОСОБА_6 кримінального правопорушеннґ передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внесені до ЄРДР №12025040000000717 від 07.07.2025.
Відповідно до протоколу огляду місця ДТП, від 07.07.2025 та долученою схемою, фото таблицею, проводився огляд в присутності понятих який розпочато в 07:40 год., а закінчено в 09:00 год., 07.07.2025, у світлу пору доби на ділянці дороги 58 км + 700 м по автодорозі Н-31 «Дніпро-Кобеляки-Решетилівка». Проїзна частина - пряма, асфальтобетонне сухе покриття призначене для руху в двох напрямках шириною 8,1 м. Наявні сліди шин (юзу) на асвальтобетонному покритті. Локалізація пошкоджень на транспортному засобі: автобус «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_2 розташований поблизу проїзної частини, частково на узбіччі. Автобус лежить на правій боковій частині та має наступні пошкодження: розбите заднє, лобове скло, деформовано металеву частину даху з правої задньої сторони. Виявлено труп чоловічої статі – ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 
Автобус «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні ЄРДР №12025040000000717 від 07.07.2025 відповідно до постанови старшого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області, згідно акту від 07.07.2025 передано на зберігання до спеціального майданчику ГУНП В Дніпропетровській області та відповідно до ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2025 року № 202/6786/25 арештовано з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування. 
Згідно з висновком експерта від 28.07.2025 року за № СЕ-19/104-25/27948-ІТ, з ілюстративною таблицею, на момент експертного огляду рульове керування та гальмівна система автобусу «VAN HOOL», реєстраційний номер BH90750I 5 , перебуває в працездатному стані. 
У висновку транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/104-25/35568-ІТ від 26.09.2025, судовий експерт прийшов до висновку, що слід юзу шин (N?3) та подряпини на асфальтовому покритті (N?2), які зафіксовані на проїжджій частині згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.07.2025 та схеми до нього, за механізмом утворення - динамічні та поверхневі.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-25/29666-ІТ від 01.08.2025, у заданій дорожній обстановці водій автобуса «VAN HOOL» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_26 повинен був діяти згідно вимог п. 12.1 Правил дорожного руху. В заданих умовах водій автобуса ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання п. 12.1 ПДР. В заданих умовах дії водія автобуса ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з даною ДТП.
Відповідно до висновку експерта № 20250704100000127 від 07.07.2025  ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: внутрішньочерепної травми - крововиливи під м?які оболонки головного мозку та мозочку, перелом правої виличної кістки, перелом суглобового виростку нижньої шелепи зліва, крововилив у товщу м?яких тканин в правій скроневій, лобній та тім?яних ділянках відповідно осадженню, синці в правій та лівій навколоочній ділянці, крововиливи на субкон?юнктивальній оболонці правого та лівого ока біля зовнішнього кута, синець в лобній ділянці посередині, рваної рани в проекції лівого кута нижньої щелепи, рвано-різаних ран в правій виличній ділянці та на нижній повіці правого ока, різаних ран в лобній ділянці праворуч; тупої травми грудної та черевної порожнин - переломи тіла 3 та 11 грудного хребців з розривом спинного мозку, переломи остистих відростків 6-12 грудних хребців, уламкові переломи правої та лівої лопатки, перелом правої ключиці, прямі переломи - 1-8 ребер по лівій середньо-пахвовій лінії, 1-11 ребер по правій біля хребтовій лінії, 1-11 ребер по правій середньо-ключичній лінії, з ушкодженням пристінкової плеври та легень, непрямі переломи 1-12 ребер по лівій лопатковій лінії та 1-10 ребер по правій передньо-паховій лінії, без ушкодження пристінкової плеври, розриви трахеї, серцевої сорочки, серця, печінки та селезінки, крововиливи у навколоаортальну, навколониркову клітковину, м?які тканини порожнини шиї, малого тазу, брижу кишковика, синець на задньо-бічній поверхні ший з розповсюдженням на наплічні та надключичні ділянки, численні різано-рвані рани на передній поверхні грудної клітини від поверхневих до глибоких, на тлі осадження, осадження на правій бічній поверхні тулуба з розповсюдженням на черевну стінку, поперековій області праворуч та в лівій підреберній ділянці; синець на передній поверхні правого плеча у верхній третині, численні різано-рвані рани на верхніх кінцівках, садна на тильній поверхні лівої кисті в проекції 2,3,4 п?ясних кісток та на проксимальній фаланзі 2 пальця лівої кисті; синець в проекції правого кульшового суглобу, синець на внутрішній поверхні лівого стегна у нижній третині, синець на передній поверхні лівого стегна у нижній третині.
Смерть ОСОБА_11 настала на місці події 07.07.2025 близько 05 годин 00 хвилин внаслідок сумісної тупої травми тіла у вигляді численних переломів кісток черепа, тулубу та кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів, яке призвело до грубого порушення анатомічної цілісності тіла.
Всі виявлені тілесні ушкодження, у своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та призвели до смерті останнього.
Згідно висновку судового експерта № 168-Е від 13.11.2025,  ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, забійних ран лобної ділянки; травми правої верхньої кінцівки: масивний дефект м?яких тканин правого передпліччя, пошкодження судинно-нервового пучка в ліктьовій ділянці з розвитком, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Згідно висновку судового експерта № 128-Е від 13.10.2025,  ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: розтрощення правої верхньої кінцівки з травматичною ампутацією на рівні правого ліктьового суглобу; закритого вивиху кісток лівого передпліччя; переломи верхньої та нижньої гілок лобкової кістки ліворуч; глибоких саден обох стегон; рваної рани правого стегна; забою грудної клітини праворуч; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за кінцевим результатом та наслідками.
Згідно висновку судового експерта № 138-Е від 16.10.2025, ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми тазу з переломом гілок лонної кістки ліворуч; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м?яких тканин голови, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Згідно висновку судового експерта № 151-Е від 21.10.2025, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: рваної рани правого плеча та передпліччя, відкритого кураєвого перелому 2-ї п?ясткової кістки правої кисті, закритого крайового перелому голівки правої променевої кістки, множинних саден правого плеча та передпліччя, черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран голови, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Згідно висновку судового експерта № 129-Е від 13.10.2025, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому дистального мета епіфізу лівої променевої кістки зі зміщенням; рваних ран лівого плеча, передпліччя; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; скальпованої рани лоба; саден обличчя та голови, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Згідно висновку судового експерта № 153-Е від 21.10.2025,  ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми; струсу головного мозку, вдавленого перелому зовнішньої пластинки лобної кістки праворуч зі стороннім тілом; забійної рани голови; закритого перелому нижніх гілок лонних кісток обабіч без зміщення; рваної рани правого передпліччя з пошкодженням м?язів; рваної рани правого ліктьового суглобу та нижньої третини плеча, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Згідно висновку судового експерта № 126-Е від 10.10.2025,  ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого вивиху лівої плечової кістки; забою носу, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Згідно висновку судового експерта № 136-Е від 16.10.2025,  ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритого кураєвого перелому зовнішнього виростку правої плечової кістки з садном та рваною раною ліктьового суглобу; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які за своїм характером відноситься до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Згідно висновку судового експерта № 152-Е від 21.10.2025,  ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого переломо-вивиху правого плеча з переломом голівки великого горбка, шийки плечової кістки та суглобової поверхні правої лопатки зі зміщенням; обширної рваної рани правої верхньої кінцівки з дефектом м?яких тканин та крайовим переломом медіального виростку правої плечової кістки; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; множинних саден обличчя; забою носу; саден грудної клітини праворуч, які за своїм характером виявлені ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Згідно висновку судового експерта № 131-Е від 13.10.2025,  ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини з переломами 3-6 ребер праворуч по лопатковій лінії; забою правої лопаткової області, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Згідно висновку судового експерта № 130-Е від 13.10.2025,  ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритих переломів голівок 2-3 п?ясних кісток правої та лівої кистей; рвані рани обох кистей; рвана рана 2-го пальця лівої кисті та правого передпліччя; рвана рана голови, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Згідно висновку судового експерта № 127-Е від 10.10.2025,  ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: рваної проникаючої рани лівого колінного суглобу; саден в області сідниць та гомілок, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Згідно висновку судового експерта № 1237-Е від 07.10.2025,  ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритих уламкових переломів хірургічної та анатомічної шийок обох плечових кісток зі зміщенням; закритого поперечного перелому середньої третини лівої променевої кістки зі зміщенням; закритого крайового перелому шилоподібного відростку правої променевої кістки; рвано-скальпованої рани верхньої третини правого передпліччя; саден верхніх та нижніх кінцівок; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; рваної рани голови; перелому кісток носу; саден та синців голови, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Згідно висновку судового експерта № 3061е\643 від 16.09.2025,  ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна в лобній ділянці; садна передньої черевної стінки; рваних ран правого передпліччя, правої кисті та 2-5-го пальців; масивної рваної рани по зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу з ушкодженням капсули суглобу та розвитком його нестабільності, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим, заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілим, спричинили смерть потерпілого, доведена повністю.
Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості у суспільстві.
За змістом статей 50, 65 КК України та п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, відомості про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання та реєстрації, на час вчинення злочину був офіційно працевлаштований, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, вживав заходів на відшкодування заподіяної шкоди потерпілій ОСОБА_24 , що підтверджується копіями наданих обвинуваченим квитанцій про перерахування на карту 5167803277673336 на загальну суму 19 900 грн. 
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положеньст. 67 КК України, не встановлено.
При призначенні покарання суд також враховує високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений, керуючи джерелом підвищеної небезпеки, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість не вибрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки, наражаючи на небезпеку невизначене коло осіб (пасажирів), вчинив, хоча і з необережності, але тяжкий злочин шляхом грубого порушення вимог ПДР України, внаслідок чого настали невідворотні наслідки у вигляді смерті одного пасажира автобуса, отримання тяжких тілесних ушкоджень двох пасажирів автобуса та отримання середньої тяжкості ушкоджень дванадцяти пасажирами. 
Ураховуючи наведені вище дані та обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченому повинно бути призначене основне покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі за санкцією ч.2 ст.286 КК України, але з реальним його відбуттям, і додатковий захід примусу - позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний строк. 
Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів з боку обвинуваченого та певною мірою здатне забезпечити відчуття справедливості у суспільстві.
Підстав для застосування ст. 69, ст. 75 КК України до обвинуваченого суд не вбачає у зв`язку з відсутністю передумов, за яких ці правові норми можуть бути застосовані.
Враховуючи, що обвинувачений перебував в статусі затриманого 07.07.2025, а з 08.07.2025 до 08.04.2026 перебував під цілодобовим домашнім арештом, суд вважає за необхідне зарахувати йому в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України 1 день, відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України 91 день, а разом 92 дні.
Клопотань про застосування запобіжного заходу не надходило, а тому, враховуючи вимоги статей 131, 132,177,178 КПК Україниі призначене судом покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч. 4ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 09.07.2025 накладено арешт на автобус «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Зі змісту ухвали встановлено, що цей захід забезпечення кримінального провадження застосовано з метою збереження речових доказів. Оскільки мета вказаного заходу досягнута, суд вважає, що накладений арешт на майно підлягає скасуванню.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положеньст. 100 КПК України.
Питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні на залучення експерта суд вирішує на підставі статей 118-124 КПК України та вважає, що такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого у дохід держави, оскільки витрачені на доведення його вини.
Вирішуючи заявлені цивільні позови, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 10 ч. 1ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
Згідно з ч. 2ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, згідно зі ст. 129 КПК України, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У підготовчому судовому засіданні представником потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , адвокатом ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов про стягнення з ТОВ «Ніка-Бус» моральної шкоди, в якому просить: стягнути з Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Ніка-Бус» на користь: ОСОБА_19 : ??650 000,00 грн. моральної шкоди завданої внаслідок ДТП; ??18 000,00 грн. витрати понесені у зв?язку із правничою допомогою; ОСОБА_22 ??400 000,00 грн. моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, ??18 000,00 грн. витрати понесені у зв?язку із правничою допомогою; ОСОБА_20 ??400 000,00 грн. моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, ??18 000,00 грн. витрати понесені у зв?язку із правничою допомогою; ОСОБА_14 ??400 000,00 грн. моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, ??18 000,00 грн. витрати понесені у зв?язку із правничою допомогою.
Огрунтовуючи позовні вимоги, адвокт зазанчив, що аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв?язку з виконанням своїх трудових (службових) обов?язків на підставі трудового договору (контракту) або на підставі завдання, особи, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб?єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб?єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець або замовник.
Оскільки, моральна шкода була завдана водієм ОСОБА_6 під час виконання ним трудових обов?язків, то така шкода відшкодовується Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Ніка-Бус», як володільцем джерела підвищеної небезпеки.
В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої: цивільний Позивач 1 ( ОСОБА_19 ) отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження: у вигляді рваної рани правого плеча та передпліччя, відкритого кураєвого перелому 2-ї п?ясткової кістки правої кисті, закритого крайового перелому голівки правої променевої кістки, множинних саден правого плеча та передпліччя, ЧМТ.
Внаслідок отриманих травм цивільний Позивач 1 приблизно місяць дотримувався лежачого режиму а також 4 місяці лікувалася і ще лікується від травм, приймала обезболюючі і протизапальні ліки, зазнала значних фізичних і моральних страждань, які кардинально змінили її звичний спосіб життя, оскільки була зламана щиколотка правої гомілки, накладено 13 швів на обличчя. Перенесла складну операцію на рукці, оскільки з руки витягували залишки скла а також мала сепсис на руку. Має шрами на обличчі. Псилохогічний стан тривожний, приймає також ліки від невролога та психіатра. Має страх їзди на автобусах не їздить, в транспортних засобах має приступи паніки. 
Також аварія дуже вплинула на фінансовий стан цивільного Позивача 1. Вона мама, що виховує сама дитину і знімає житло. Внаслідок ДТП залишилася без роботи. Та вимушена була брати кредити в банку та займати кошти у знайомих.
Цивільний Позивач 1 потребує тривалого та витратного реабілітаційного процесу, який включатиме медичні огляди, фізіотерапевтичні процедури та медикаментозне лікування. Ці заходи вимагатимуть значних фінансових, фізичних та емоційних ресурсів, що додатково обтяжуватиме його стан. Постійні больові відчуття та обмежена рухливість матимуть хронічний характер і супроводжуватимуть Позивача протягом усього життя. Внаслідок ДТП у цивільного Позивача 1 були зруйновані актуальні життєві плани, втрачені можливості для реалізації нових перспектив у особистих і соціальних сферах. Травми та їх наслідки спричинили глибоке відчуття невпевненості, тривоги та панічного страху, зокрема щодо пересування транспортом чи перебування на дорозі, що перетворило кожен вихід із дому на джерело стресу та нервового виснаження. Ці переживання призводять до депресивного стану, швидкої втомлюваності та втрати радості життя.
Таким чином, з урахуванням викладеного, цивільний Позивач 1 оцінює розмір рошового відшкодування завданої їй моральної шкоди у розмірі 650 000,00 гривень . Такий розмір є розумним, справедливим і необхідним для часткового відновлення попереднього стану та зможе допомогти в організації життя після ДТП. 
Вказаний розмір відшкодування моральної шкоди не включає у себе розмір страхового
відшкодування, пов?язаного із: лікуванням потерпілого, тимчасовою втратою працездатності потерпілим, стійкою втратою працездатності потерпілим, моральною шкодою у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров?ю згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» яке Позивач має намір отримати із страхової компанії, в якій бує застрахований транспортний засіб винуватця ДІП у позасудовому порядку, відповідно до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої: цивільний Позивач 2 ( ОСОБА_22 ) отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження: у вигляді закритий уламковий перелом хірургічної та анатомічної шийок обох плечових кісток зі зміщенням, закритого поперечного перелому середньої третини лівої променевої кістки зі зміщенням, закритого поперечного перелому лівої променевої кістки зі зміщенням, закритого крайового перелому шилоподібного відростку правої променевої кістки, рвано-скальпованої рвани верхньої третини правого передпліччя, ЧМТ, перелом кісток носу.
Внаслідок отриманих травм цивільний Позивач 2 приблизно два місяці дотримувався лежачого режиму приймала обезболюючі і інші лікарств, зазнала значних фізичних і моральних страждань, які кардинально змінили її звичний спосіб життя.
Цивільний Позивач 2 потребує тривалого та витратного реабілітаційного процесу, який включатиме медичні огляди, фізіотерапевтичні процедури та медикаментозне лікування. Ці заходи вимагатимуть значних фінансових, фізичних та емоційних ресурсів, що додатково обтяжуватиме його стан. Постійні больові відчуття та обмежена рухливість матимуть хронічний характер і супроводжуватимуть Позивача протягом усього життя.
Перенесла складну операцію на ліву і праву руки з монтуванням металоконструкції на ліву руку. В подальшому потрібно буде ще одне хірургічне втручання з демонтажа металоконструкції.
Втратила здатність самостійно виконувати навіть найпростіші побутові дії. Більше того сама не мала можливості навіть приготувати собі навіть їсти. Наразі вона змушена обмежити мобільність, потребує сторонньої допомоги для забезпечення найнеобхідніших життєвих потреб, таких як відвідування туалету, прийняття душу чи зміна одягу. Постійна залежність від інших осіб (допомагають приятелі та сусіди) спричиняє відчуття приниження людської гідності, психологічного дискомфорту та почуття тягаря для близьких, які надають йому допомогу.
Внаслідок ДТП у цивільного Позивача 2 були зруйновані актуальні життєві плани, втрачені можливості для реалізації нових перспектив у особистих і соціальних сферах. Травми та їх наслідки спричинили глибоке відчуття невпевненості, тривоги та панічного страху, зокрема щодо пересування транспортом чи перебування на дорозі, що перетворило кожен вихід із дому на джерело стресу та нервового виснаження. Ці переживання призводять до депресивного стану, швидкої втомлюваності та втрати радості життя.
Таким чином, з урахуванням викладеного, цивільний Позивач 2 оцінює розмір грошового відшкодування завданої їй моральної шкоди у розмірі 400 000,00 гривень. Такий розмір є розумним, справедливим і необхідним для часткового відновлення попереднього стану та зможе допомогти в організації життя після ДТП.
В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої: цивільний Позивач 3 ( ОСОБА_20 ) отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження: у вигляді закритої тупої травми тазу з переломом гілок лонної кістки ліворуч, закритої ЧМТ, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови.
Внаслідок отриманих травм цивільний Позивач 3 приблизно два місяці дотримувалася лежачого режиму приймала обезболюючі і інші лікарств, зазнала значних фізичних і моральних страждань, які кардинально змінили її звичний спосіб життя.
Було проведене операційне втручання а саме декомпресія малогомілкового нерву.
Псилохогічний стан тривожний приймає також ліки від психіатра.
У цивільного Позивача З на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей віком 13 та 9 років. Крім того, є волонтером благодійного фонду «Добрі серця» та до ДТП виконувала в ньому постійні волонтерські обов?язки.
Також повідомляє, що на даний момент маю статус безробітної, що ще більше ускладнило матеріальне становище після ДТП цивільного Позивача 3.
Має страх їзди на автобусах не їздить, в транспортних засобах має приступи паніки.
Унаслідок аварії та отриманих травм цивільний Позивач 3 наразі не має можливості повноцінно виконувати свої сімейні обов?язки, волонтерську діяльність та здійснювати пошук роботи, що суттєво впливає на моє життя й добробут моєї сім?ї.
Цивільний Позивач 3 потребує тривалого та витратного реабілітаційного процесу, який включатиме медичні огляди, фізіотерапевтичні процедури та медикаментозне лікування.
Втратила здатність самостійно виконувати навіть найпростіші побутові дії.
Внаслідок ДТП у цивільного Позивача 3 були зруйновані актуальні житеві плани, втрачені можливості для реалізації нових перспектив у особистих і соціальних сферах. Травми та їх наслідки спричинили глибоке відчуття невпевненості, тривоги та панічного страху, зокрема щодо пересування транспортом чи перебування на дорозі, що перетворило кожен вихід із дому на джерело стресу та нервового виснаження. Ці переживання призводять до депресивного стану, швидкої втомлюваності та втрати радості життя.
Таким чином, з урахуванням викладеного, цивільний Позивач 3 оцінює розмір грошового відшкодування завданої їй моральної шкоди у розмірі 400 000,00 гривень. Такий розмір є розумним, справедливим і необхідним для часткового відновлення попереднього стану та зможе допомогти в організації життя після ДТП.
В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої: цивільний Позивач 4 ( ОСОБА_14 ) отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження: відкритого кураєвого перелому зовнішнього виростку правої плечевої кістки з садном та рваною раною ліктьового суглобу, закритої ЧМТ.
Внаслідок отриманих травм цивільний Позивач 4 приблизно місяць дотримувався лежачого режиму приймав обезболюючі і інші ліки, зазнав значних фізичних і моральних страждань, які кардинально змінили його звичний спосіб життя. Було проведене операційне втручання. Псилохогічний стан після ДТП тривожний.
Має страх їзди на автобусах. Внаслідок ДТП у цивільного Позивача 4 були зруйновані актуальні життєві плани, втрачені можливості для реалізації нових перспектив у особистих і соціальних сферах. Травми та їх наслідки спричинили глибоке відчуття невпевненості, тривоги та панічного страху, зокрема щодо пересування транспортом чи перебування на дорозі, що перетворило кожен вихід із дому на джерело стресу та нервового виснаження. Ці переживання призводять до депресивного стану, швидкої втомлюваності та втрати радості життя.
Таким чином, з урахуванням викладеного, цивільний Позивач 4 оцінює розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 400 000,00 гривень. Такий розмір є розумним, справедливим і необхідним для часткового відновлення попереднього стану та зможе допомогти в організації життя після ДтП.
Вказаний розмір відшкодування моральної шкоди не включає у себе розмір страхового відшкодування, пов?язаного із: лікуванням потерпілого, тимчасовою втратою працездатності потерпілим, стійкою втратою працездатності потерпілим, моральною шкодою у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров?ю згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» яке Позивач має намір отримати із страхової компанії, в якій бує застрахований транспортний засіб винуватця ДІП у позасудовому порядку, відповідно до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
В підготовчому судовому засіданні від потерпілого ОСОБА_16 надійшов цивільний позов про стягнення з ТОВ «Ніка-Бус», обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 500 000 грн., який обгрунтований тим, що внаслідок ДТП йому були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, внаслідок чого він проходив лікування та реабілітацію 4 місяці та зазанав значних фізичних і моральних страждань
В підготовчому судовому засіданні від представника цивільнго відповідача ТОВ «Ніка-Бус» адвоката ОСОБА_5 надійшли відзиви на позовні заяви потерпілих, відповідно до яких позовні вимоги не визнає в повному обсязі. В обгрунтування відзивів зазанчено, що відповідальність перевізника за шкоду життю та здоров`ю пасажирів під час перевезення автомобільним транспортом та за шкоду заподіяну багажу при перевезенні автомобільним транспортом, а саме автобусом «VAN HOOL», д.н.з. НОМЕР_3 , керування над яким втратив водій, що стало причиною завдання шкоди позивачам, була застрахована власником транспортного засобу у відповідності до вимог чинного законодавства. Вказане підтверджується страховим полюсом № 07/00006236/3.1.11.2 від 11 січня 2025 року. 
У відповідності до «Порядку та умов страхування на автомобільному та міському електричному транспорті» затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України 22 липня 2024 року № 671 (далі-Порядок), ТОВ «Ніка-Бус» 07.07.2025 року сповістило страховика – Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» про настання страхової події. В подальшому у відповідності до договору страхування укладеного ТОВ «Ніка-Бус» зі страховиком, ТОВ «Ніка-Бус» подало страховій компанії список постраждалих, перелік яких був відомий ТОВ «Ніка-Бус» на дату формування акту форма Н-1 на вимогу страховика.
Факт обізнаності позивачів про наявність у них права отримати страхове відшкодування за заподіяну шкоду, зокрема й моральну, позивачами не заперечується.
Проте, у поданому цивільному позові позивачами не зазначено який розмір страхового відшкодування зокрема й відшкодування моральної шкоди ними отримано від страховика. Доказів відмови страховика у здійсненні виплат або доказів того що у страховика не виникло обов`язку з відшкодування страхового відшкодування, рівно як і доказів того, що розмір завданої моральної шкоди перевищив ліміт відповідальності страховика і у позивачів виникло право на стягнення з страхувальника різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сум страхового відшкодування, позивачами не подано.
Крім того, заявлений розмір моральної шкоди кожним з позивачів та «уніфікованість» описання змісту такої шкоди, рівно як і однаковий розмір такої шкоди для трьох позивачів є таким, що не відповідає ані характеру події, ані реальному обсягу моральних страждань, про які заявлено в позовній заяві.
Аналіз змісту позову (ідентичність формулювань) та обставини справи свідчать про те, що позивачі фактично використовують сам факт події, як підставу для одержання надмірної та необґрунтованої вигоди за рахунок цивільного відповідача.
Таким чином, враховуючи ту обставину, що відповідальність перевізника (власника/володільця транспортного засобу) за шкоду заподіяну позивачам є застрахованою, то пред`явлення позовних вимог до страхувальника, без надання доказів що ліміт відповідальності страховика є меншим за розмір завданої шкоди є вимогою до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у позові.
У підготовчому судовому засіданні представником потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , адвокатом ОСОБА_4 були надані письмові пояснення, відповідно до яких цивільним позивачам відомо про укладення такого договору відповідно до «Порядку та умов страхування на автомобільному та міському електричному транспорті» затвердженого «Наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 22 липня 2024 року N? 671 а тому в інтересах ОСОБА_20 та ОСОБА_19 було подано до АТ «СК «КРАЇНА» відповідні заяви. На момент написання даного документу АТ «СК «КРАЇНА» ще не здійснено виплати страхового відшкодування. 
Відповідно до Договору N?07/00006236/3/1..11.2 Страхова виплата у зв?язку із моральною шкодою, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпіла третя особа зазнала у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я, здійснюється у розмірі не менше 10 відсотків від здійсненої страхової виплати у зв?язку з її лікуванням та/або втратою нею працездатності.
Цивільні позивачі у цивільному позові вказали, що розмір відшкодування моральної шкоди не включає у себе розмір страхово відшкодування яке вони мають намір отримати із страхової компанії в позасудовому порядку. Страховиком буде відшкодовано лише незначу частину моральної шкоди а саме:
???2 405,53 грн ОСОБА_20 (моральна шкода).
???3 413, 76 грн - ОСОБА_19 (моральна шкода).
В той час розмір моральної шкоди, заподіяної Цивільним позивачам значно перевищує ліміт відповідальності страховика.
До цивільного позову представником потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , адвокатом ОСОБА_4 а також потерпілим ОСОБА_16 були додані наступні письмові докази: 
виписка №509, № 111513639 із медичної карти стаціонарного хворого, з яких слідує, що ОСОБА_19 з 07.07.2025 по 17.07.2025 перебувала на стаціонарному лікуванні в відділенні політравми КНП КМР «МЛШМД» де лікувала ушкодження у вигляді рваної рани правого плеча та передпліччя, відкритого кураєвого перелому 2-ї п?ясткової кістки правої кисті, закритого крайового перелому голівки правої променевої кістки, множинних саден правого плеча та передпліччя, ЧМТ; з 21.07.2025 продовжила лікування амбулаторно; з 08.08.2025 розпочала ЛФК;
виписка №5012 із медичної карти стаціонарного хворого, з якої слідує, що ОСОБА_22 з 07.07.2025 по 11.07.2025 перебувала на стаціонарному лікуванні в відділенні політравми КНП КМР «МЛШМД» де лікувала ушкодженняу вигляді закритий уламковий перелом хірургічної та анатомічної шийок обох плечових кісток зі зміщенням, закритого поперечного перелому середньої третини лівої променевої кістки зі зміщенням, закритого поперечного перелому лівої променевої кістки зі зміщенням, закритого крайового перелому шилоподібного відростку правої променевої кістки, рвано-скальпованої рвани верхньої третини правого передпліччя, ЧМТ, перелом кісток носу;
консультативний висновок спеціаліста від 13.08.2025, відповідно до якого ОСОБА_20 зверталася та проходила лікування в КНП «Самарська ЦМЛ» з приводу закритої тупої травми тазу з переломом гілок лонної кістки ліворуч; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м?яких тканин голови. Пересувалася на колісному візку. Порушення функції опори та ходи вираженого ступеню;
виписка №5008 із медичної карти стаціонарного хворого, з якої слідує, що ОСОБА_14 з 07.07.2025 по 01.08.2025 перебував на стаціонарному лікуванні в відділенні політравми КНП КМР «МЛШМД» де лікував ушкодженняу вигляді відкритого кураєвого перелому зовнішнього виростку правої плечової кістки з садном та рваною раною ліктьового суглобу; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку;
виписка №5011 із медичної карти стаціонарного хворого, з якої слідує, що ОСОБА_16 з 07.07.2025 по 22.08.2025 перебував на стаціонарному лікуванні в відділенні політравми КНП КМР «МЛШМД» де лікував ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми; струсу головного мозку, вдавленого перелому зовнішньої пластинки лобної кістки праворуч зі стороннім тілом; забійної рани голови; закритого перелому нижніх гілок лонних кісток обабіч без зміщення; рваної рани правого передпліччя з пошкодженням м?язів; рваної рани правого ліктьового суглобу та нижньої третини плеча;
виписка №1854 із медичної карти стаціонарного хворого, з якої слідує, що ОСОБА_16 з 01.09.2025 по 22.09.2025 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська міська лікарня №4» де проходив реабілітацію після політравми отриманої внаслідок ДТП 07.07.2025;
виписка №1854 та № 18577 із медичних карт стаціонарного хворого, з якої слідує, що ОСОБА_16 з 01.09.2025 по 22.09.2025 та з 03.10.2025 по 17.10.2025 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська міська лікарня №4» де проходив реабілітацію після політравми отриманої внаслідок ДТП 07.07.2025.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.
Водночас, як раніше акцентував Суд (постанова від 7 квітня 2020 року в справі № 572/3209/17), визначення розміру компенсації моральної шкоди становить предмет оціночної діяльності суду в межах загальних критеріїв, окреслених у ст. 23 ЦК.
Оцінюючи вимоги потерпілої ОСОБА_19 про стягнення моральної шкоди, яка оцінена нею в загальній сумі 650 00 гривень, вимоги потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 про стягнення моральної шкоди, яка оцінена ними в сумі 400 00 гривень, вимоги потерпілого ОСОБА_16 про стягнення моральної шкоди, яка оцінена ним в загальній сумі 500 00 гривень суд виходить з характеру і обсягу фізичних страждань потерпілих, що виникли в результаті протиправних дій обвинуваченого, моральної шкоди у вигляді змін нормального ритму життя, принципів виваженості та справедливості, враховує те, що потерпілим в результаті протиправних дій обвинуваченого безумовно завдано моральних страждань.
У постанові Великої Палати ВС від 15 грудня 2020 року № 752/17832/14-ц визначено, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення стосунків з людьми, які його оточують, інших негативних наслідків морального характеру.
При цьому, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм законодавства (постанова ВП ВС від 1 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц). Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ (рішення від 22 лютого 2005 року у справі «Новоселецький проти України» (Novoseletskiy v. Ukraine, заява № 47148/99).
У постанові Об`єднаної палати Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 5 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 вказано, що при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності й справедливості. В деяких випадках в законодавстві визначено мінімальний розмір моральної шкоди. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц).
Таким чином, суд визнає доведеними ті обставини, що потерпілі зазнали душевних страждань у зв`язку перебуванням на лікування та проходженням реабілітації. 
За викладених вище обставин, приймаючи до уваги вимоги законодавства, суд приходить до висновку про те, що потерпілим ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 з вини обвинуваченого була заподіяна моральна шкода, котра полягає у тому, що змінився звичний ритм їх життя, погіршився стан здоров`я. Неправомірні дії обвинуваченого погіршили фізичне благополуччя потерпілих та вимагали від них додаткових зусиль для нормалізації свого життя.
Отже, беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, яких зазнали потерпілі, їх тривалість, та зважаючи на обставини, за яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь потерпілої ОСОБА_19 становить 500 000 гривень, на користь потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 становить 400 000 гривень кожному, на користь потерпілого ОСОБА_16 становить 500 000 гривень.
Що стосується питання з кого саме підлягає стягненню моральна шкода на користь потерпілих суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_27 на момент ДТП перебував в трудових відносинах з ТОВ «Ніка-Бус», перебува на посаді водія та 07.07.2025 перебува за кермом автобуса та визнаний судом винним в ДТП.
Відповідно до норм цивільного права шкода, завдана працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків, відшкодовується юридичною або фізичною особою, з якою винний перебував у трудових відносинах (ст. 1172 ЦК). У разі якщо шкоду завдано джерелом підвищеної небезпеки, вона відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ст. 1187 ЦК). Із цього правила існують винятки: коли транспортним засобом заволоділи неправомірно або шкоду було завдано внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого. Якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, або якщо вона є неплатоспроможною, то шкоду, завдану каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, відшкодовує держава (ст. 1207 ЦК).
Виходячи з указаних положень закону, у разі керування транспортним засобом особою у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з володільцем цього засобу цивільну відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, несе роботодавець. Тож шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, котрий на відповідній правовій підставі керував належним роботодавцю автомобілем, відшкодовується саме останнім як володільцем джерела підвищеної небезпеки.
Такий підхід узгоджується із судовою практикою (див. постанову Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) від 5 грудня 2018 рокувсправі № 426/16825/16-ц). Аналогічні орієнтири викладено й у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6.
Отже, законний володілець автомобіля «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_4 , згідно тимчасового реєстраційного талона ХХР №;081712 - юридична особа ТОВ «Ніка-Бус», чий працівник водій ОСОБА_6 під час виконання своїх трудових обов`язків порушив ПДР, що спричинило ДТП, є належним відповідачем і з ТОВ правомірно стягнуто кошти в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої внаслідок учинення кримінального правопорушення.
Наведене правозастосування корелюється із практикою Суду (наприклад, постанови від 5 квітня 2018 року в справі № 205/5571/15-к, від 14 березня 2019 року в справі № 632/1400/16-к, від 26 травня 2020 року в справі № 201/722/18).
Суд вважає, що посилання представника цивільного відповідача ОСОБА_5 на положення законодавства про страхування, яке покликано гарантувати виплату компенсацій за заподіяну шкоду в межах договору, не доводить неправильності розв`язання в цій частині цивільного позову, заявленого до юридичної особи, котра в силу закону відповідає за дії свого працівника.
Судом встановлено, що відповідальність ТОВ «Ніка-Бус» за шкоду життю та здоров`ю пасажирів під час перевезення автомобільним транспортом та за шкоду заподіяну багажу при перевезенні автомобільним транспортом, а саме автобусом «VAN HOOL», д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована власником транспортного засобу у відповідності до вимог чинного законодавства. Вказане підтверджується страховим полюсом № 07/00006236/3.1.11.2 від 11 січня 2025 року. 
Відповідно до страхового полюсу № 07/00006236/3.1.11.2 від 11 січня 2025 року договір укладено між страхувальником ТОВ «Ніка-Бус» та страховиком Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» відповідно до ЗУ «Про страхування», «Порядку та умов страхування на автомобільному та міському електричному транспорті» затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України 22 липня 2024 року № 671.
Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Як вже зазначалося вище, нормативно правові акти, які регулюють цивільні відносини в даному випадку є ЗУ «Про страхування», «Порядок та умови страхування на автомобільному та міському електричному транспорті» затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України 22 липня 2024 року № 671 (далі - Порядк).
Відповідно до ч. 1 р. 1 Порядку, ці Порядок та умови визначають особливості правового регулювання страхування за такими напрямами страхування відповідальності перевізника за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю пасажирів під час перевезення автомобільним транспортом (окрім таксі та перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення), та за шкоду, заподіяну багажу при перевезенні (окрім таксі та перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення), за класом страхування 10, визначеним статтею 4 Закону України «Про страхування» .
Відповідно до ч. 1-3, 9, 15 р. 2 Порядку, об`єктом страхування за договором страхування, порядок і умови укладання якого визначені цим розділом, є відповідальність перевізника за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю пасажирів під час перевезення автомобільним транспортом, та за шкоду, заподіяну багажу при перевезенні автомобільним транспортом, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю пасажирів, та за шкоду, заподіяну багажу під час перевезення міським електричним транспортом (далі - страхування відповідальності).
Страхування відповідальності здійснюється на підставі договору страхування, який укладається між перевізником (страхувальником) та страховиком з урахуванням вимог цих Порядку та умов (далі - договір страхування відповідальності).
Договір страхування відповідальності укладається щодо кожного транспортного засобу, який використовує (експлуатує) перевізник для виконання перевезення пасажирів та багажу. Перелік транспортних засобів, щодо яких укладений договір страхування відповідальності, зазначається у такому договорі страхування відповідальності.
Страховим випадком є подія, яка передбачена договором страхування відповідальності і сталася протягом строку його дії, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або особі, яка має право на отримання страхової виплати, а саме заподіяння шкоди потерпілій третій особі та/або її майну (багажу) під час здійснення перевезень автомобільним або міським електричним транспортом, у тому числі під час посадки чи висадки з транспортного засобу, відповідальність за відшкодування якої несе страхувальник.
Страхова виплата здійснюється:
безпосередньо особі, яка має право на отримання страхової виплати, у безготівковій формі за реквізитами рахунку (рахунків), наданими відповідною особою (особами), та/або
страхувальнику, якщо страхувальник за згодою страховика самостійно відшкодував заподіяну шкоду особі, яка має право на отримання страхової виплати, та/або
закладу охорони здоров`я, іншій особі, що здійснює або здійснила лікування потерпілої третьої особи, ремонт пошкодженого майна потерпілої третьої особи та/або надає чи надала іншу допомогу (послуги) у разі заподіяння шкоди потерпілій третій особі та/або її майну (за погодженням з особою, яка має право на отримання страхової виплати).
Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З огляду на вищенаведене, сторонами договору страхування відповідальності перевізника за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю пасажирів під час перевезення автомобільним транспортом є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором страхування відповідальності перевізника за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю пасажирів під час перевезення автомобільним транспортом, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.
Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода буде кваліфікована як страховий випадок. 
Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.
Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).
Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.
Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.
З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.
Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору страхування відповідальності перевізника за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю пасажирів під час перевезення автомобільним транспортом.
Посилання відповідача на правові позиції, викладені в постанові Верховного Суду від 04.07.2015 у справі №755/18006/15-ц та необхідність врахування їх при розгляді даної справи, суд вважає безпідставним, оскільки у вказаній справі мали місце інші фактичні обставини, відмінні від обставин у цій справі (правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у випадках спричинення дорожньо-транспортних пригод), в даному ж випадку правовідносини виникли у сфері цивільні відносини, що регулюються «Порядком та умовами страхування на автомобільному та міському електричному транспорті», затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України 22 липня 2024 року № 671, а тому висновки, викладені в них, не є релевантними для їх застосування у межах даної справи.
Суд також звертає увагу на те, що хоча правові позиції, викладені в постанові Верховного Суду від 04.07.2015 у справі №755/18006/15-ц, на застосуванні яких наполягає представник цивільного відповідача не є релевантними для їх застосування у межах даної справи, 25.02.2026 в справі №729/1804/23 колегія Касаційного цивільного суду Верховного Суду вирішила за необхідне передати справу для відступу від висновку щодо покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування на страховика, викладеного у постановах ВП ВС від 4.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, від 14.12.2021 у справі № 147/66/17, від 22.02.2022 у справі №201/16373/16-ц.
На думку колегії, ВП ВС слід зробити висновок про те, що потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.
Потерпілий (кредитор) може вільно, на власний розсуд обирати яким чином йому отримати відшкодування (компенсацію):
шляхом звернення з вимогою (позовом) до особи, яка завдала шкоди (боржника), про відшкодування цієї шкоди;
чи то шляхом звернення з заявою (позовом) до страховика, в якого застрахована цивільна відповідальність особи, яка завдала шкоди.
У разі якщо (потерпілий) кредитор отримаввсе відшкодування від боржника, то боржник набуває право вимоги до своєї страхової компанії, з якою він уклав договір страхування. 
Саме таке тлумачення, на думку колегії, повністю відповідає правилу тлумачення in favorem creditoris (на користь потерпілого/ кредитора) та здоровому глузду.
З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що ТОВ «Ніка-Бус» є належним відповідачем в даній справі, а тому з ТОВ «Ніка-Бус» необхідно стягненути моральну шкоду на користь потерпілої ОСОБА_19 у розмірі 500 000 гривень, на користь потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 у розмірі 400 000 гривень кожному, на користь потерпілого ОСОБА_16 у розмірі 500 000 гривень.
Щодо розподілу судових витрат в рамках цивільних позовів.
Судом встановлено, що між цивільними позивачами ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 та Адвокатським об?єднанням «ПОЛІС» укладено договори про надання правничої ,допомоги N? 2611/25-1 від 26.11.2025 року, N? 1807/2-2025 від 18.07.2025 року, N? 1407-2025 від 14.07.2025 року , N? 1307/1 від 13.07.2025 року.
Відповідно до детального опису виконаних робіт, вартість наданих послуг становить 18000 грн. на кожний договір.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Враховуючи характер виконаних адвокатом робіт з надання правової допомоги у зв`язку із розглядом справи, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної роботи, а саме того, що дана справа всі 4 позовні заяви є типовими між собою та юридично не складними, підготовка позовів не потребувала значного часу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення судових витрат, понесених під час розгляду справи у розмірі 5 000,00 грн. на користь ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 .
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 7, 100, 118, 120, 122, 124, 128-129, 349, 368-371, 373-375,392, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати  ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.
Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України 1 день, відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України 91 день, а разом 92 дні.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 задовольнити частково.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-Бус» (ЄДРПОУ: 45222934)  на користь ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 моральну шкоду у сумі 500 000 грн (п`ятсот тисяч грвень), витрати понесені у зв`язку з правничою допомогою у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-Бус»(ЄДРПОУ: 45222934)  на користь ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_14 моральну шкоду у сумі 400 000 грн (чотириста тисяч грвень), витрати понесені у зв`язку з правничою допомогою у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-Бус» (ЄДРПОУ: 45222934)  на користь ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 моральну шкоду у сумі 400 000 грн (чотириста тисяч грвень), витрати понесені у зв`язку з правничою допомогою у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-Бус» (ЄДРПОУ: 45222934)  на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 моральну шкоду у сумі 400 000 грн (чотириста тисяч грвень), витрати понесені у зв`язку з правничою допомогою у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-Бус» (ЄДРПОУ: 45222934)  на користь ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 моральну шкоду у сумі 500 000 грн (п`ятсот тисяч грвень).
Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судвої експертизи технічного стану транспортного засобу у розмірі 4 457 гривень, судової транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 2 674 гривні 20 копійок, судової автотехнічної експертизи у розмірі 3 565 гривень 60 копійок.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 09.07.2025 на автобус «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Речові докази у справі:автобус «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_1  залишити за належністю законному користувачу товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-Бус».
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: 		ОСОБА_1