Справа № 156/1623/25
Провадження № 3/156/56/26
Рядок статзвіту 156

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2026 року сел. Іваничі
Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши матеріали, які надійшли з Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , 19.12.2025 о 18:35 год., керуючи транспортним засобом Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , у селі Гряди по вул. Набережній став учасником дорожньо-транспортної пригоди, після чого вжив алкогольні напої, чим порушив вимоги п.2.10.є ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.130 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав. Не заперечував, що керував автомобілем по вулиці Набережна у с. Гряди 19.12.2025, однак заперечив свою вину у вчиненні ДТП. Вказав, що під час руху по вулиці Набержна у автомобіля відпало колесо, яке вдарилось у паркан ОСОБА_2 та пошкодило його. Він залишив автомобіль на місці події та пішов додому, був дуже схвильований, оскільки ніколи не потрапляв у подібну ситуацію, прийшовши додому знімав стрес шляхом вживання алкоголю. Коли до нього приїхали працівники поліції, він не заперечував, що вживав алкоголь для зняття стресу. Просив закрити провадження у справі.
Адвокат Герасимчук Л.Р. подала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП. Зазначила, що оскільки дорожньо-транспортної пригоди з участю ОСОБА_1 не відбулось, то у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, що підтвердив Волинський апеляційний суд у постанові від 01.04.2026, якою закрив провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в діях ОСОБА_1 . Крім того, вказала, що схему місця ДТП ОСОБА_1 не підписував.
Допитаний у суді свідок ОСОБА_3 показав, що 19.12.2025 ввечері до нього зателефонувала сусідка та повідомила, що до нього хтось приїхав. Він вийшов на вулицю, де побачив ОСОБА_1 , який повідомив, що його автомобіль зламався. Оглянувши автомобіль він побачив, що в транспортному засобі вирване переднє праве колесо, яке пошкодило паркан його сусідки. Вирване колесо знаходилось на відстані 30 см від паркана, а автомобіль знаходився на відстані приблизно 80 см від колеса. Він порадив ОСОБА_1 іти додому, оскільки на вулиці було темно, а наступного дня прийти і вирішувати питання. ОСОБА_1 послухав його та пішов додому. Чи був ОСОБА_1 у тверезому стані, чи стані алкогольного сп`яніння, він не може сказати. Приблизно через годину приїхали працівники поліції, яким він надав пояснення. Вони фотографували автомобіль та паркан, щоб поліцейські проводили заміри він не бачив, схему ДТП не підписував, підписував лише протокол. Наступного дня ОСОБА_1 поставив на автомобіль колесо і забрав авто. Пізніше він бачив, як ОСОБА_1 лагодив паркан його сусідки ОСОБА_2 . 
За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов?язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.10.є ПДР України визначено, що до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Частиною четвертою ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Фактично вищевказана правова норма становить собою юридичну презумпцію, що в разі, коли особа після настання дорожньо-транспортної пригоди вжила алкогольний напій, то такі дії її спрямовані на перешкоджання можливим подальшим правомірним діям працівників поліції щодо направлення такої особи для проходження огляду на визначення стану сп?яніння. Дії щодо перешкоджання огляду законом в контексті ст. 130 КУпАП прирівнюються за своїми наслідками до факту керування в стані сп?яніння. Тобто, знову ж таки, має місце свого роду юридична презумпція перебування особи в стані сп?яніння у випадку, коли така особа своїми діями перешкоджає направленню її для проведення огляду на визначення стану сп?яніння.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, допитавши свідка, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, що підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №545468 від 19.12.2025 за ч.4 ст.130 КУпАП, який відповідає вимогам ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- показаннями свідка ОСОБА_3 , який підтвердив те, що у ввечері 19.12.2025 він бачив ОСОБА_1 , а також його транспортний засіб, у якого було вирване переднє праве колесо, яке також пошкодило паркан його сусідки;
- результатом тестування ОСОБА_1 на алкоголь приладом Drager Alcotest 6820, тест №878, результат тесту 2,71% проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Результат огляду 2,71% проміле. У графі «З результатами згоден» ОСОБА_1 поставив свій підпис;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Зі змісту направлення слідує, що ОСОБА_1 для проходження огляду у медичному закладі не доставлявся;
- дослідженими у судовому засіданні відеозаписами, при перегляді яких, викладені у протоколі обставини, знайшли своє підтвердження. На відеозаписах ОСОБА_1 підтвердив те, що в автомобіля під його керуванням відірвалось колесо, яке пошкодило паркан ОСОБА_2 . Після цього він пішов додому, де вживав алкогольні напої.
На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. 
Заперечуючи проти протоколу захисник посилалась на те, що дорожньо-транспортної пригоди з участю ОСОБА_1 не відбулось, тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, що підтвердив Волинський апеляційний суд у постанові від 01.04.2026, якою закрив провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в діях ОСОБА_1 . Також зазначала, що матеріали справи не підтверджують наявність збитків.
Однак, з такими твердженнями суд погодитись не може, з огляду на наступне.
Загальне поняття дорожньо-транспортної пригоди визначено у п.1.10 Правил дорожнього руху (ПДР) - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Також, у ч.2 ст.1 Конвенції про право, що застосовується до дорожньо-транспортних пригод, яка ратифікована на підставі Закону України №3513-VІ від 15 червня 2011 року, зазначено, що для цілей цієї Конвенції дорожньо-транспортна пригода означає пригоду, до якої причетні один чи більше транспортних засобів, незалежно від того, чи є вони моторними, чи ні, та яка пов`язана з рухом на дорогах загального користування, територіях, відкритих для громадськості, або приватних територіях, право доступу до яких мають окремі особи.
Матеріальними збитками є втрати, яких юридична та/або фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням її речей, а також витрати, які особа здійснила або повинна здійснити для відновлення свого порушеного права. 
Під час судового розгляду ОСОБА_1 не заперечував, що в автомобіля, яким він керував, відірвалось колесо, яке пошкодило паркан ОСОБА_2 , що також підтвердив свідок ОСОБА_3 . Тобто під час дорожньо-транспортної пригоди завдано шкоди автомобілю, яким керував ОСОБА_1 , а також паркану домоволодіння. Також під час судового розгляду ОСОБА_1 зазначав, що відшкодував завдану ОСОБА_2 шкоду, а саме відремонтував пошкоджений паркан, що також підтвердив свідок ОСОБА_3 .
Фактичні обставини цієї події беззаперечно свідчать про те, що мав місце факт дорожньо-транспортної пригоди 19.12.2025 за участю ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, під час руху якого (за його версією) відірвалось колесо та пошкодило паркан.
Слід наголосити, що Волинський апеляційний суд у постанові від 01.04.2026 закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з огляду на те, що сукупність доказів, які мітяться в матеріалах справи, пояснень учасників справи у тому числі письмових, а також положень ПДР, не доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення поза розумним сумнівом.
Разом з цим, подія ДТП, до якої об`єктивно причетний ОСОБА_1 , жодним чином не спростовується постановою Волинського апеляційного суду від 01.04.2026.
Слід наголосити, що за ч.4 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Тобто, для кваліфікації дій особи немає значення наявність вини особи у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, а передбачається лише її участь у такій. 
Після настання дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 був зобов`язаний дотримуватись вимог п.2.10.є ПДР України, а саме - до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
У даному випадку закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, жодним чином не спростовує його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки останній після настання дорожньо-транспортної пригоди не дотримався вимог п.2.10.є ПДР України.
Щодо доводів про недопустимість такого доказу, як схема місця ДТП, суд зауважує, що відповідний доказ не брався судом до уваги при встановленні наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. 
При цьому слід зауважити, що дана схема з місця ДТП була предметом оцінки Волинського апеляційного суду у постанові від 01.04.2026, який не виснував про недопустимість такого доказу.
На переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, знайшла своє підтвердження поза розумним сумнівом та підтверджується вищенаведеними доказами.
У рішенні по справі «О?Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O?Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов?язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов?язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.
Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_1 наявне порушення Правил дорожнього руху, яке зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, п. 2.10.є ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.4 ст. 130 КУпАП, тобто вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду
При накладенні стягнення суд, керуючись ст.ст. 33-35 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, яке є грубим порушенням правил дорожнього руху, відомості про особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом?якшують та обтяжують відповідальність, а тому вважає необхідним та достатнім накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст.23 КУпАП.
Одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Штраф сплатити за реквізитами: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; код за ЄДРПОУ: 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA588999980313050149000003001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн.
Судовий збір сплатити за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Волинського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.
Роз`яснити, що відповідно до ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.
Повний текст постанови виготовлено 29.05.2026.

Суддя Н.Н. Комзюк