_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/5133/26
Провадження № 2/947/2295/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2026 року Київський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого - судді Оренич І.В.
за участю секретаря – Коростій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути зОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором №627357297 від 20.10.2024, укладеним між відповідачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником якого є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником якого є позивач, в розмірі 30316 грн., з яких: 14300 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 16016 грн. - заборгованість по відсоткам, посилаючись на те, позичальник не виконав свої зобов`язання за кредитними договорами у повному обсязі. Також позивач просив стягнути судові витрати, та проводити розгляд справи за його відсутності.
04.04.2026 ОСОБА_1 надав до суду відзив в якому зазначив, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України і відповідно до п.15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, пеня а також проценти за користування кредитом не нараховуються, при прийнятті рішення просив врахувати зазначені обставини. 
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено судом, , 20 жовтня 2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником якого є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (договір факторингу №МВ-ТП/14 від 24.12.2024) та правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ» (договір факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025), укладено кредитний договір №627357297. 
У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Встановлено, що ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором. Тому у нього виникла заборгованість за основною сумою у розмірі 30316 грн., з яких: 14300 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 16016 грн. - заборгованість по відсоткам. 
Заперечуючи проти суми нарахованих відсотків, відповідач посилався на п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на що суд зазначає наступне.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Постанова Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №522/12270/15-ц та
Постанова Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №521/7927/16-ц.
Постанова Верховного Суду від 14.05.2021 р. у справі № 502/1438/18.
У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Таким чином, на відповідача поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме - він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом. 
Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
З огляду на викладене вище, суд за результатами повного, всебічного дослідження матеріалів позовної заяви, на основі достатньої сукупності належних, допустимих та достовірних доказів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягненняз відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 14300 гривень.
Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено частково, а саме на 47,2 %, то суд вважає за необхідне стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1256,65 грн.
Керуючись ст.10,12,13,18,19,81,141,178,187,211,247,258,259,273,274-279,354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(код ЄДРПОУ 35625014, адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2) суму заборгованості за кредитним договором №627357297 від 20.10.2024 в розмірі 14300 (чотирнадцять тисяч триста) гривень, з яких: 14300 грн. - заборгованість по тілу кредиту, в іншій частині вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(код ЄДРПОУ 35625014, адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1256,65 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. 

Повний текст рішення складено та підписано 12.06.2026.

Суддя І. В. Огренич