печерський районний суд міста києва
Справа № 757/53980/25-п 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання не повідомив, паспорт громадянина України НОМЕР_1 ,
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2025 о 23 год. 37 хв. у м. Києві по вул. Генерала Алмазова (Кутузова), 19, водій ОСОБА_1 керував електросамокатом Jet 210030, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки, або у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
21.11.2025 до суду з`явився ОСОБА_1 , повідомив секретаря судових засідань про наявність у нього клопотання про відкладення судового засідання для залучення безкоштовного державного захисника, та що таке клопотання він подав до канцелярії суду, на що ОСОБА_1 було повідомлено, що таке клопотання буде розглянуто під час судового засідання. 
В судове засідання, призначене на 09 год. 45 хв. 21.11.2025, ОСОБА_1 не з`явився, причини неприбуття не повідомив, 21.11.2025 на адресу суду звернувся із заявою про відкладення судового засідання. Заява мотивована потребою у залученні державного захисника. 
Щодо клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про залучення судом захисника в порядку визначеному Законом України «Про безоплатну правову допомогу» суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 3 Закону, безоплатна правнича допомога - це правнича допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Право на безоплатну правничу допомогу - це гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правничу допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правничу допомогу у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону, безоплатна вторинна правнича допомога включає такі види правничих послуг як: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.
Положеннями ст. 14 Закону визначено коло суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу, зокрема, визначено категорії фізичних осіб, що мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу згідно з цим Законом та іншими законам.
Підстав для залучення в даному провадженні судом захисника безоплатно немає, оскільки ні Кодексом України про адміністративні правопорушення, ні ЗУ «Про безоплатну правову допомогу» не передбачено залучення захисника з метою захисту у справі про притягнення до адміністративної відповідальності. 
Відповідно до порядку подання звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, визначеного ст. 18 Закону, звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, або їх представниками до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи або за місцезнаходженням органу, що здійснює дізнання, досудове розслідування, суду, слідчого судді, що розглядають справу. У зверненні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання особи, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, поштова адреса, номери засобів зв`язку, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, та зазначається її належність до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу. Письмове звернення підписується такою особою або її представником та подається до центру з надання безоплатної правничої допомоги особисто або надсилається поштою.
При цьому ОСОБА_1 не надав до суду будь-якого підтвердження, що він звертався у встановленому порядку до центру з надання безоплатної правничої допомоги, та до вирішення цього питання центром необхідне оголошення перерви.
Про судове засідання 21.11.2025 ОСОБА_1 повідомлений 07.11.2025, а отже мав достатньо часу та можливостей для залучення захисника. 
За викладених обставин суд вважає заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи з метою залучення безоплатного державного захисника такою, що має на меті штучне затягування строків розгляду справи про адміністративне правопорушення з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Отже, оскільки участь особи при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, нормами КУпАП не визнана обов`язковою, поважних причин неприбуття ОСОБА_1 в судове засідання не встановлено, суддя визнав можливим розглянути протокол за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних даних. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надходжу наступних висновків.
У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, небажання водія, тощо) - ПДР не містять.
Факт керування ОСОБА_1 електросамокатом по проїжджій частині підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського № 477754 (час на записі 23 год. 33 хв. 30 сек. - 23 год. 34 хв. 20 сек.).
В ході розгляду справи досліджено відеозаписи з портативного відеореєстратора поліцейського № 477754, на якому зафіксовано, що патрульний автомобіль рухається за електросамокатом, якому подає сигнали про зупинку. Згодом електросамокат, за яким рухались поліцейські, зупиняється. Чоловік, що керував електросамокатом ( ОСОБА_1 ) пояснює, що не розуміє, чому його зупинили, оскільки не порушував правил дорожнього руху. Працівники патрульної поліції пояснили, що електросамокат під його керуванням здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофора та рухався нетиповою вихляючою траєкторією. В ході спілкування також повідомили, що від нього чутно запах алкоголю, з огляду на що запитали, чи не вживав водій електросамокату ( ОСОБА_1 ) алкогольних напоїв. У відповідь ОСОБА_1 повідомив, що не вважає порушенням Правил дорожнього руху проїзд на жовтий сигнал світлофору, а також зазначив, що від нього не може бути чутно запаху алкоголю, оскільки він не вживає алкогольних напоїв (час на записі 23 год. 34 хв. 00 сек. - 23 год. 34 хв. 50 сек). Враховуючи, що в ході розмови у поліцейського виникли підозри, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 запропоновано на місці пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager, на що він повідомив, що не відмовляється від проходження дослідження, однак пройде його виключно після залучення та у присутності захисника. У відповідь на вимогу ОСОБА_1 працівник поліції повідомив, що відповідно до ст. 268 КУпАП він має право користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи, а оскільки на даному етапі відбувається збір даних та встановлення обставин можливого перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Водій не надав свою добровільну згоду на проходження огляду на місці зупинки та повідомив, що бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога, до якого згодний прослідувати виключно зі своїм адвокатом. Працівники патрульної поліції заперечили можливість перебування сторонніх осіб в службовому транспортному засобі та запропонували ОСОБА_1 сісти до службового автомобіля для прослідування до лікаря нарколога, з чим ОСОБА_1 не погодився. Працівники патрульної поліції розцінили дії ОСОБА_1 як пасивну відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та повідомили ОСОБА_1 про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (час на записі 23 год. 34 хв. 50 сек. - 23 год. 50 хв. 15 сек.).
З урахуванням викладеного, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, безсумнівно доведена доказами, а саме даними, що містять в:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 481616 від 12.10.2025;
- відеозаписах з портативних відеореєстраторів поліцейських № 477754;
- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При призначенні стягнення правопорушнику суддя, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.
Враховуючи викладене, суддя вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись, ст. ст. 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. 
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько