КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судуІгнатов Р.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2026 року, якою

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В :

15 вересня 2025 року інспектором Відділення поліції №2 (смт Чабани) Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №454200 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2026 року.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказала, що повний текст постанови отримано 17.02.2026 року, що унеможливлювало підготовку мотивованої апеляційної скарги раніше. Підготовка апеляційної скарги вимагала детального аналізу матеріалів справи. Зазначає, що пропуск строку є незначним, має об`єктивний характер та пов`язаний виключно з необхідністю підготовки обґрунтованої апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала подане в межах апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, її відповіді на запитання суду, частково передослідивши письмові матеріали справи в частині клопотання, яке вирішується судом, перевіривши викладені в ньому доводи, а також матеріали справи в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Тобто дана норма чітко пов`язує відрахування строку на апеляційне оскарження саме з дня винесення постанови, а не дня отримання її копії.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що норми законодавства про адміністративні правопорушення, які передбачають оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, безумовно спрямовані на забезпечення охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку та зміцнення законності.

Водночас, вони спонукають громадян і до сумлінного виконання ними своїх прав та обов`язків, передбачених законом, оскільки забезпечення їх реалізації залежить не тільки від органів правосуддя, а й від активності самих громадян, тим більше у випадках, які стосуються оскарження постанов суддів у справах про адміністративні правопорушення. 
Відповідно до сталої практики Європейського Суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для прийняття такого рішення. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»).

Окрім цього, у кожній справі національні суди повинні перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання в принцип юридичної визначеності, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (п. 41 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України»). Повноваження вищих судових органів щодо перегляду повинні реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (п. 42 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України»).

Матеріалами даного провадження встановлено, що постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області було винесено 12 лютого 2026 року. У відповідності до правил ч. 2 ст. 294 КУпАП строк на її апеляційне оскарження починає витікати з 13 лютого 2026 року, то останнім днем на подачу апеляційної скарги на це судове рішення з урахуванням вихідних днів є 23 лютого 2026 року.

Із тексту постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2026 року вбачається, що у вказану дату ОСОБА_1 брала участь у судовому засіданні та надавала свої пояснення. У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує, що копію постанови отримала 17 лютого 2026 року, що, з її слів, унеможливило підготовку та подання апеляційної скарги у встановлений законом строк. Як вбачається із відмітки на нижньому лівому куті апеляційної скарги, її було подано через систему Електронний суд 28 лютого 2026 року. 

Отже, ОСОБА_1 , отримавши копію оскаржуваної постанови в межах встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження, мала щонайменше ще 6 днів для підготовки та подання апеляційної скарги в строк.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк, таких причин ОСОБА_1 суду не надала.

Посилання ОСОБА_1 на неможливість подання апеляційної скарги у встановлений строк у зв`язку із воєнним станом в країні та відключеннями світла не підтверджують наявність істотних і об`єктивно непереборних обставин, які б унеможливлювали підготовку та подання апеляційної скарги, а відтак не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження. 

Враховуючи те, що ОСОБА_1 була присутня у судовому засіданні у день винесення постанови, знала про прийняте судом рішення, отримала копію постанови в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження та мала ще достатньо часу для підготовки та подання апеляційної скарги, а також не довела поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, то таким чином клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2026 року не підлягає задоволенню. 

За таких обставин, оскільки апеляційну скаргу  ОСОБА_1 подано після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження, а в поданому клопотанні апелянтом не наведено доводів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, то така апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала за правилами ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Разом з тим, необхідно зазначити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно подати апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважності пропуску цього строку.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя - 
ПОСТАНОВИВ
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2026 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Суддя
Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 369/17539/25
Апеляційне провадження № 33/824/1833/2026
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Суддя у першій інстанції - Куценко М.О.
Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.